номер провадження справи 7/141/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головного територіального
у Запорізькій області
по справі № 908/6198/14
Згідно зі ст. 90 ГПК України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
17 липня 2015р. на адресу господарського суду Запорізької області від Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшла заява про встановлення способу і порядку виконання рішення суду та відстрочки виконання рішення по справі № 908/6198/14 (за підписом зам. начальника Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції проценко О.П.) .
Обґрунтовуючи заяву, Заводський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, керуючись ст.ст. 1, 8, 12, 36 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, вказує на те, що 24.06.2015 року заступником начальника Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Проценко О.П., на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47912994 про примусове виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/6198/14 від 23.03.2015 року.
Згідно поданої заяви стягувача, наказ господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 року підлягав виконанню в частині залишку суми боргу в розмірі 157 009,77грн.
Винесену постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам, у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Відкрите акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", як зазначено ВДВС в заяві, повідомило в липні 2015р. про обставини, що ускладнять виконання рішення у зв'язку із тим, що 26.02.2015 року між боржником та стягувачем підписано мирову угоду.
На підтвердження зазначених обставин боржник надав копію мирової угоди від 26.02.2015року.
Крім того, Заводським відділом ДВС отримано копію заяви від 26.06.2015р. (підписаної лише представником ВАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь") про затвердження мирової угоди, направленої ВАТ "ЗМК "Запоріжсталь" на адресу господарського суду Запорізької області. Боржником повідомлено про звернення до господарського суду із вказаною заявою 26.06.2015 року.
Оскільки між сторонами вже було винайдено шляхи остаточного врегулювання спору та порядок сплати заборгованості за наказом господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р., зам. начальника Проценко, підписуючи від імені заводського ВДВС заяву вважала, що є наявні обставини, що є підставою для звернення до суду за заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення та відстрочку виконання рішення господарського суду. Вказані дії даної посадової особи порушують встановлені ГПК України норми щодо підстав по розгляду заяв, поданих в порядку ст. 121 ГПК України.
Згідно із пунктом 3 статті 12 названого Закону, та частини 4 статті 121 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення, яка затверджується судом.
Відповідно частини 1 статті 121 ГПК України, при наявності .обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін. За результатом розгляду заяви суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду.
Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні (виключні) обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.
Згідно із пунктом 7.14 Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р., у випадку, якщо в заяві про встановлення способу та / або порядку виконання рішення суду одночасно порушується питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення така заява приймається та розглядається господарським судом.
На підставі викладеного, заявник просить суд розглянути заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення суду та відстрочку виконання наказу господарського суду запорізької області № 908/6198/14 від 23.03.2015р.
Стягувач по справі заперечив проти поданої заяви Заводським відділом державної виконавчої служби, виходячи з наступного: відповідно до ст. 78 ГПК України мирову угоду може бути укладено під-час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому сторони повинні викласти умови мирової угоди в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.
Мирова угода від 25.02.2015р. підписана сторонами до початку виконання судового рішення (на стадії апеляційного розгляду справи, і була подана в апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги боржника по справі), а не в процесі його виконання, і відповідно, не породжує права та обов'язки сторін.
Згідно зі ст. 121 ГПК України, суд розглядає узгоджену заяву сторін про затвердження мирової угоди.
Взаємне волевиявлення в даному випадку відсутнє, поскільки заява про затвердження мирової угоди була підписана лише однією стороною по справі і не затверджена судом.
Заводський відділ ВДВС не мав законних підстав приймати до матеріалів виконавчого провадження і керуватись нею в процесі здійснення виконавчих дій.
Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
З огляду на вищевказане, були відсутні обставини, що ускладняють виконання рішення або роблять його неможливим з огляду на те, що мирова угода між сторонами не затверджена господарським судом і стягувач заперечує проти її затвердження.
В судовому засідання, розпочатому представник заявника Проценко надав суду заяву про залишення позову без розгляду заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення та відстрочки виконання рішення суду.
Дана заява була подана представником Проценко О.П. з порушенням вимог діючого законодавства та залишена судом без задоволення, поскільки ст. 81 ГПК України застосовується судом при розгляді спору по суті (тобто під час позовного провадження) А заяви, подані після закінчення позовного провадження задовольняються судом чи залишаються без задоволення.
На вимогу суду надати обґрунтовані пояснення щодо правомірності подання до господарського суду Запорізької області заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення та відстрочки виконання рішення суду, в порядку ст. 121 ГПК України представник Проценко О.П. не навела жодної правової підстави в обґрунтування заявлених вимог.
Стаття 121 ГПК України, не передбачає встановлення господарським судом способу і порядку виконання рішення. Тому, посилання зам. начальника на ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» при зверненні саме до господарського суду, про встановлення способу та порядку виконання рішення є безпідставним і таким, що суперечить нормам ГПК України, якими сторони повинні керувати при зверненні до господарського суду.
В продовжене 30.07.2015р. судове засідання представник Проценко О.П. не з'явилась.
Замість неї в судове засідання з'явився начальник Заводського ВДВС і в порядку ст. 38 ГПК України запрошений в судове засідання представник Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, які підтвердили, що заява Заводського ВДВС, підписана зам. начальника Проценко О.П., є безпідставною, не обґрунтованою і подана, як така, що суперечить вимогам закону.
Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.
Пунктами 2, 3 ст. 13 ЦК України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом.
Згідно ч. 1 ст. 22 ГПК України, сторони в процесі мають рівні процесуальні права та обов'язки і відповідно, до ст. 121 ГПКУ України, суд розглядає заяви, подані на підставі цієї статті повинен враховувати інтереси обох сторін по справі.
Вочевидь, дані дії зам. начальника, спрямовані на штучне затягування виконавчого провадження, як слідує з пояснень начальника Заводського ВДВС і представника стягувача , на підставі вищезазначеної мирової угоди, яка не затверджена судом, ВДВС було відкладено провадження, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом впродовж розумного строку.
Більше того, вказані дії службової особи Заводського ВДВС по виконанню рішення суду по справі № 908/6198/14 свідчать про наявність у діях цієї особи, ознак порушення законності здійснення виконавчих дій. .
У п. 5 п. п. 5.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у будь-яких випадках зловживання сторонами та іншими учасниками судового процесу своїми процесуальними правами всупереч обов'язкові добросовісно користуватися ними господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений ст. 90 ГПК України, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав - також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.
Відповідно до приписів п. 1 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про наявність у діях зам. начальника Заводського ВДВС Проценко О.П. ознак зловживання своїм службовим становищем, упереджену заінтересованість, некомпетентність в застосуванні відповідних норм діючого законодавства (зокрема ГПК України), наявність недоліків у юридичному супроводженні участі Заводського ВДВС в господарському процесі, що в свою чергу є підставою для прийняття окремої ухвали, якою Головне територіальне управління має бути повідомлено про вказані недоліки та надано вказівку щодо вжиття відповідних організаційно-правових заходів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 90 ГПК України, прошу розглянути питання відносно вищевикладених фактів відносно виконання службових обов'язків Проценко О.П.
Керуючись ст.ст. 86, 90 ГПК України, суд
Окрему ухвалу направити на адресу в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Про результати розгляду окремої ухвали повідомити господарський суд Запорізької області в місячний термін.
Суддя
господарського суду
Запорізької області Н.С. Кутіщева - Арнет
03.08.2015 С права № 908/6198/14