РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015Справа №910/15896/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ

про відшкодування шкоди в розмірі 14 171,40 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди у розмірі 14 171,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 20.09.2013 р. № 130000 - 06002158 , внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen» державний реєстраційний номер АС 4129 МТ, з вини водія якого трапилось ДТП, що підтверджується постановою суду, була застрахована в Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», позивач просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 14 171,40 грн. в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 р. порушено провадження у справі № 910/15896/15, розгляд останньої призначено на 09.07.2015 р.

07.07.2015 р. через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист у відповідь на запит суду про страхове покриття № 7/228/18701 від 03.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 р. розгляд справи відкладено на 04.08.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою представників сторін.

У судове засідання 04.08.2015 р. представник позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та ухвалу про відкладення розгляду справи відповідачу та позивачу було надіслано за належною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), отже, адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 04.08.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» (далі - страховик) та Публічним акціонерним товариством «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2158, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом марки «Peugeot», державний реєстраційний номер АА 9542 IX.

Відповідно до довідки відділу Державтоінспекції Шевченківського РУГУ МВС України в місті Києві від 10.06.2014 року № 9397325 про дорожньо-транспортну пригоду, 08.06.2014 р. по вул. Петлюри та вул. Саксаганського в місті Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер АА 4129 МТ, під керуванням Мельниковської Л.В. та транспортним засобом марки «Peugeot», державний реєстраційний номер АА 9542 IХ, під керуванням Борбулевича С.С

Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм Мельковською Л.В. правил дорожнього руху України, яку постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2014 р. у справі № 761/17377/14-п визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2014 р. власник транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку, а 29.07.2014 р. про виплату страхового відшкодування , у якій просив страхове відшкодування виплатити на рахунок ФОП Бурсин С.В.

Протоколом огляду транспортного засобу від 04.07.2014 р. визначено перелік та характер пошкоджень транспортного засобу марки «Peugeot», державний реєстраційний номер АА 9542 IХ.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Peugeot», державний реєстраційний номер АА 9542 IХ в результаті його пошкодження, склала 15 030,54 грн., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 9110 від 22.07.14 року, складеним ТОВ «ЕАК-«Довіра».

10.11.2014 р. позивач на підставі страхового акту № 42-28231 від 11.11.2014 р., розрахунку суми страхового відшкодування виплатив страхове відшкодування у розмірі 14 171,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3194 від 11.11.2014 р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія Мельниковскої Л.В., яка керувала транспортним засобом марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер АА 4129 МТ, на момент скоєння ДТП застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (відповідач у справі), за полісом № АС/7834415, відповідно до наявної у матеріалах справи копії даного полісу, з лімітом відповідальності за шкоду майну 50 000,00 грн. та нульовою франшизою.

За твердженням позивача, останній звернувся до відповідача з претензією за вих. № 01-04-1311 від 10.12.2014 р. про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 14 171,40 грн.

Вказана вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки «Peugeot», державний реєстраційний номер АА 9542 IХ.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, відповідно до наведених вимог закону позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як передбачено полісом № АС/7834415, розмір франшизи становить 0 грн., у зв'язку з чим вартість страхового відшкодування становить 14 171,40 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не доведено відсутність у нього зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, будинок 7-Д, код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під'їзд , код 20080515) 14 171,40 грн. та 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2015 р.

Суддя С.О. Турчин