ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" серпня 2015 р.Справа № 916/2383/15

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства"

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Н.В. Рога

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності № 180-401-6-207078 від 21.07.2015 р.

Від відповідача: ОСОБА_2 згідно довіреності №1492 від 23.06.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про розірвання договору банківського вкладу "Класичний" №154 від 23.10.2014р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства", та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та зобовязання ОСОБА_3 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" перерахувати грошові кошти в сумі 50 000євро на поточний рахунок №0366 Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" в ПАТ "Промінвестбанк".

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на своїх вимогах.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.08.2015р. проти позову заперечував згідно наданих усних пояснень. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

23 жовтня 2014р. між Публічним акціонерним товариством Банк „Фінанси та кредит в особі філії „Одеське регіональне управління (Банк) та Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" (Клієнт) був укладений Договір банківського вкладу "Класичний" №154, згідно умов якого Клієнт надає Банку суму грошових коштів, надалі "Вклад" у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а Банк виплачує Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Відповідно до п. 1.2 Договору вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами цього Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що цей Договір діє до 23.10.2015р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього Договору.

Умовами п. 3.1 Договору передбачено, що при закінченні строку розміщення Вкладного траншу повернення Вкладного траншу здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний в розділі 7 цього Договору. Повернення Вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що після закінчення строків надання Вкладних траншів, що обумовлюються Сторонами в Додатках та є невід'ємною частиною цього Договору, Банк зобовязаний повернути суму Вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому Договорі та у Додатках до цього Договору.

23 жовтня 2014р. між Публічним акціонерним товариством Банк „Фінанси та кредит в особі філії „Одеське регіональне управління та Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" був укладений Додаток №154-1 до Договору банківського вкладу "Класичний" №154, п. 1 якого встановлено, що для розміщення Вкладного траншу у Банку Клієнт не пізніше 27.10.2014р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №2909.4.046089.006 в Філія "Одеське РУ " АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код банку 328823, на вкладний рахунок у Банку №901/9006 у розмірі 50 000 євро.

Пунктом 2 Додатку №154-1 до Договору передбачено, що сума грошових коштів, вказаних в п. 1 цього Додатку, надана Клієнтом Банку на строк до 25.11.2014р.

25 листопада 2014р. між Публічним акціонерним товариством Банк „Фінанси та кредит в особі філії „Одеське регіональне управління та Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" був укладений Додаток №154-1/1 до Договору банківського вкладу "Класичний" №154, яким сторони внесли зміни до п.2 Додатку №151-1 від 23.10.2014р. та виклали його у наступній редакції: Сума грошових коштів, вказаних в п. 1 цього Додатку, надана Клієнтом Банку на строк до 26.01.2015р.

Позивач зазначає, що зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а відповідач, в порушення умов Договору, не повернув вкладний транш та не перерахував грошові кошти на поточний рахунок позивача.

Позивач, неодноразово звертався з листами до відповідача про перерахування вкладу розмірі 50 000євро на рахунок позивача, проте зазначені листи були залишені без відповіді та задоволення.

Бездіяльність відповідача щодо виконання умов Договору позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд зобовязати Публічне акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" перерахувати грошові кошти в сумі 50 000євро на поточний рахунок №0366 Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" на рахунок в іншому банку, посилаючись на ст.526 Цивільного кодексу України , відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, позивач посилається на ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Позивач також вважає, що відповідач істотно порушив умови Договору, а тому наявні підстави для розірвання Договору.

Позивач зазначає, що п. 1.3 Договору передбачено, що загальний строк дії Договору до 23.10.2015р.

Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За таких обставин, позивач вважає, що Договір банківського вкладу "Класичний" №154 від 23.10.2014р. має бути розірваним за рішенням суду, у зв'язку з істотним порушенням його умов з боку відповідача.

Представник відповідача судовому засіданні проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Розглянув матеріали справи, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщенні клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч.ч.1,4 ст.1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2014р. між Публічним акціонерним товариством Банк „Фінанси та кредит в особі філії „Одеське регіональне управління (Банк) та Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" (Клієнт) був укладений Договір банківського вкладу "Класичний" №154, згідно умов якого Клієнт надає Банку суму грошових коштів, надалі "Вклад" у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а Банк виплачує Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Відповідно до п. 1.2 Договору вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами цього Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід'ємною частиною, надалі Додатки.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що цей Договір діє до 23.10.2015р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього Договору.

Умовами п. 3.1 Договору передбачено, що при закінченні строку розміщення Вкладного траншу повернення Вкладного траншу здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний в розділі 7 цього Договору. Повернення Вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що після закінчення строків надання Вкладних траншів, що обумовлюються Сторонами в Додатках та є невід'ємною частиною цього Договору, Банк зобовязаний повернути суму Вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому Договорі та у Додатках до цього Договору.

25 листопада 2014р. між Публічним акціонерним товариством Банк „Фінанси та кредит в особі філії „Одеське регіональне управління та Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" був укладений Додаток №154-1/1 до Договору банківського вкладу "Класичний" №154, яким сторони внесли зміни до п.2 Додатку №151-1 від 23.10.2014р. та виклали його у наступній редакції: "Сума грошових коштів, вказаних в п. 1 цього Додатку, надана Клієнтом Банку на строк до 26.01.2015р. "

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобовязання за Договором та вніс на вкладний рахунок вклад у розмірі 50 000євро, а відповідач, в порушення умов Договору, не повернув у встановлені строки вкладний транш та не перерахував грошові кошти на поточний рахунок позивача, у звязку з чим у Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" виникло право вимагати перерахування вкладу розмірі 50 000євро.

За таких обставин, позовні Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" про зобовязання ОСОБА_3 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" перерахувати грошові кошти в сумі 50 000євро на поточний рахунок №0366 Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" у ПАТ "Промінвестбанк" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що цей Договір діє до 23.10.2015р.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що після закінчення строків надання Вкладних траншів, що обумовлюються Сторонами в Додатках та є невід'ємною частиною цього Договору, Банк зобовязаний повернути суму Вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому Договорі та у Додатках до цього Договору.

Умовами п. 3.1 Договору передбачено, що при закінченні строку розміщення Вкладного траншу повернення Вкладного траншу здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний в розділі 7 цього Договору. Повернення Вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

Судом встановлено, що сума грошових коштів у розмірі 50 000 Євро надана позивачем ОСОБА_3 акціонерному товариству "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на строк до 26.01.2015р. Відповідач порушив істотні умови Договору банківського вкладу та не виконав зобовязання з повернення вкладеного траншу у розмірі 50 000євро.

За таких обставин, вимога позивача про розірвання Договору банківського вкладу "Класичний" №154 від 23.10.2014р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з викладеного, позов Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" є обґрунтованим, підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" задовольнити повністю.

2. Розірвати договір банківського вкладу "Класичний" №154 від 23.10.2014р., укладений між Приватним акціонерним товариством "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит (04400, м.Київ, вул.Артема, 60, ) в особі філії „Одеське Регіональне управління ОСОБА_3 акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит (65014, м.Одеса, Лідерсовський б-р, буд. 3Б, ) перерахувати грошові кошти у сумі 50 000Євро на поточний рахунок №0366 Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" в ОСОБА_3 акціонерному товаристві "Промінвестбанк" (МФО 300012) за наступними платіжними реквізитами: Intermediary Bank: Deutshe Bank AG, Frankfurt Am Main, Swift code: DEUTDEFF, Beneficiary`s bank: PSC Prominvestbank, 12 , Shevchenko lane , 01001, Kiev, Ukraine. Swift code: UPIBUAUX , ACCOUNT: 949 8296 00, Beneficiary: JSC RUSSIAN MARITIME REGISTER OF SHIPPING REGIONAL DIVISION FOR THE UKRAINE , Account: 0366.

4. Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит (04400, м.Київ, вул.Артема, 60, ) в особі філії „Одеське Регіональне управління ОСОБА_3 акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит (65014, м.Одеса, Лідерсовський б-р, буд. 3Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Регіональне управління в Україні Російського морського регістру судноплавства" (65014, м. Одеса, вул. Польська, 20, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 436грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 серпня 2015р.

Суддя Н.В. Рога