ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" серпня 2015 р.Справа № 922/3472/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
до 1) Русько-Лозівської сільської ради, с. Р. Лозова 2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Дергачі
про визнання протиправним рішення
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4 довіреність б/н від 20.05.2015р.; ОСОБА_5 довіреність б/н від 20.05.2013р.;

1-го відповідача - ОСОБА_6 голова Русько - Лозівської сільської ради;

2-го відповідача - ОСОБА_1 за довіреністю, ОСОБА_3;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів - 1) Русько-Лозівської сільської ради; 2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, в якій позивач просить визнати протиправним рішення Русько-Лозівської сільської ради №30 від 17 лютого 2015 р. "Про надання дозволу на розміщення та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності для торгівлі товарами повсякденного побуту на території Русько-Лозівської сільської ради в районі торгівельного комплексу "Українка" (за кіоском "Кулиничі") по вул. Бєлгородське шосе № 20 від 21 квітня 2015 р. "Про затвердження Актуальної схеми розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку в с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном Кулиничі) Дергачівського району Харківської області площею 66,0 кв.м (0,0066 га) для розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку" в частині, що стосується ФОП ОСОБА_3

Позивачем у позовній заяві та окремо від позовної заяви заявлено клопотання про забезпечення позову, а саме позивач просить заборонити ФОП ОСОБА_3 та будь-якій іншій особі будівництво або встановлення будь-якої споруди в с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном Кулиничі) Дергачівського району Харківської області між будівлею (кафе-бар), що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 за адресою: с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області вул. Бєлгородська 8 та автотрасою Харків-Белгород. Також заявник просить заборонити Русько-Лрзівській сільській раді Дергачівського району Харківської області приймати рішення про надання дозволу на розміщення споруди в с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном Кулиничі) Дергачівського району Харківської області між будівлею (кафе-бар), що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 за адресою: с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області вул. Бєлгородська 8 та автотрасою Харків-Белгород.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Як зазначалося в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": п.3. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ретельно дослідивши підстави, викладені в заяві в обґрунтування забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява позивача не обґрунтована належними доказами та позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

Суддя ОСОБА_7