ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.15р. Справа № 904/5317/15

За позовом Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "ОР-АВНЕР", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

Третя особа: Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про зобов'язання звільнити та передати по акту приймання - передачі об'єкт оренди за договором оренди нерухомого майна та стягнення 19 972,32 грн. неустойки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 директор комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" (наказ № 127-к-н від 28.11.13р.)

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальний заклад "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про зобов'язання Середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "ОР-АВНЕР" звільнити та передати по акту приймання-передачі об'єкт оренди за договором оренди нерухомого майна та стягнення 19 972,32 грн. неустойки.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позов в якому зазначив, що договір оренди № 1-3104 від 28.07.2005р. розірвано рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2012р., у зв'язку з чим, Середній загальноосвітній комплекс "ОР-Авнер" втратив право володіння (користування) майном після набрання рішенням законної сили. Також відповідач зазначив, що укладати акт передачі майна, може особа, яка володіє майном на підставі права власності або договору. Відповідач не приймав та не утримує зазначене в позові майно ні фактично ні юридично. Договір оренди розірваний судом, тому відповідач не має повноважень вчиняти будь-які дії щодо цього майна. Крім того, відповідач зазначає, що позивач в позові вказує, що він є неналежним позивачем, оскільки не є орендодавцем, не є власником, не є користувачем або оперативним управителем зазначеного майна. Разом з тим позивач просить передати майно йому, а не власнику та стягнути неустойку на його користь, а не на користь власника.

Крім того, відповідач подав у судовому засіданні клопотання про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення неустойки.

Третя особа у відзиві на позов просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 07.07.2015р. оголошувалась перерва до 04.08.2015р., 04.08.2015р. оголошувалась перерва до 17.08.2015р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

У судовому засіданні 17.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу голови Фонду комунальної власності міста Дніпродзержинська № 02/153 від 01.06.2005р. правонаступником якого є Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради (далі третя особа без самостійних вимог на боці позивача) (а.с. 53), дозволено директорові середньої загальноосвітньої школи №6 м.Дніпродзержинська ОСОБА_2 бути орендодавцем та укласти договір оренди на нежитлову будівлю розташовану за адресою: вул. Арсенічева, б.101 (загальна площа 726,1 кв.м.) з навчально-виховним комплексом "Ор-Авнер" для організації дозвілля дітей та юнацтва у позаурочний час, терміном на 10 років. Даним наказом зобов'язано директора навчально-виховного комплексу "Ор-Авнер" ОСОБА_3 оформити в управління земельних ресурсів міста документи на право користування землею та одержати дозвіл на експлуатацію приміщення від відповідних служб міста (пожежна охорона, санітарно-епідеміологічна служба, управління головного архітектора).

Також, вищезазначеним наказом зобов'язано директора середньої загальноосвітньої школи № 6 м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 після укладання договору оренди протягом місяця забезпечити нотаріальне посвідчення договору оренди та надати 1 примірник договору фонду, та дозвіл на поліпшення орендованого приміщення (капітальний ремонт або реконструкція) надавати після узгодження з фондом комунальної власності. Координацію роботи щодо виконання даного наказу покладено на завідувача відділу оренди ОСОБА_4, контроль - на заступника голови фонду ОСОБА_5

28.07.2005р. між Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська (надалі Орендодавцем) в особі директора середньої загальноосвітньої школи №6 м.Дніпродзержинська ОСОБА_2, яка діяла на підставі наказу Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська № 02/153 від 01.06.2005р. та Середнім навчально-виховним комплексом "Ор-Авнер" (далі Орендар) в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі статуту, з іншого боку, було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста (далі - Договір), відповідно до умов п.1 якого, Орендодаавець передає, а Орендар бере в тимчасове володіння наступну споруду, приміщення (далі за текстом - "об'єкт, що орендується"):

1.1. Об'єкт, що орендується, являє собою цегляний будинок майстерні А-2, що стоїть окремо.

1.2. Адреса: м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, б.101.

1.3. Загальна площа: 726,1 кв.м.

1.4. Площа підвальних приміщень: немає.

1.5. Вартість об'єкта, що орендується (експертна): 157 621 грн. 00 коп.

1.6. Кількість поверхів: два.

1.7. Стан об'єкта, що орендується, на момент передачі в оренду: незадовільний (потрібен капітальний ремонт).

1.8. Недоліки майна, що орендується: конструкції будівель та благоустрою перевищують нормативні значення зносу.

1.9. Супутні споруди та підсобні приміщення загальною площею: немає.

Згідно п.3.1. Договору, відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта-приймання передачі майна.

Акт приймання-передачі майна в оренду складено сторонами 01.10.2005р. (а.с.26).

Вподальшому, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2012р. у справі № 15/5005/17107/2011, залишеним постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду в силі від 17.07.2012р. первісний позов задоволено частково: стягнуто з середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "Ор-Авнер" на користь Дніпродзержинської міської ради в особі фонду комунальної власності міста Дніпродзержинська заборгованість по орендній платі в розмірі 4 893 грн. 73 коп., спричинену шкоду в розмірі 90 731 грн.; стягнуто з середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "Ор-Авнер" в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області судовий збір в розмірі 1 912 грн. 49 коп.; в решті позовних вимог відмовлено.

За зустрічним позовом - розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста, укладений 28.07.2005р. між фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська та середнім загальноосвітнім навчально-виховним комплексом "Ор-Авнер", який 28.07.2005р. посвідчений державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1-3104, з моменту набрання рішенням законної сили; стягнуто з фонду комунальної власності міста Дніпродзержинська в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області судовий збір в розмірі 1073 грн. (а.с. 28-14, 73-88).

Позивач звертався до Відповідача з претензіями від 29.05.14р. та від 30.03.15р. в яких вимагав повернути приміщення з оренди та сплатити неустойку. Отримання цих листів Відповідачем підтверджено підписами на претензіях (а.с. 59-63).

Незважаючи на претензії, Відповідач приміщення з оренди не повернув, неустойку не сплатив.

Як пояснив представник Відповідача в судовому засіданні, директор Відповідача стверджує, що Акт приймання-передачі приміщення в оренду він не підписував, отже у нього відсутні підстави для складання акту повернення майна з оренди.

Зважаючи на те, що фактично майно не повернуто з оренди, позивач звернувся з позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Статтею 627 ЦК передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як встановлено матеріалами справи, Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста, укладений 28.07.2005р. між Фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська та середнім загальноосвітнім навчально-виховним комплексом "Ор-Авнер", розірвано у судовому порядку рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2012р. у справі № 15/5005/17107/2011

Згідно з ч.3 ст.653 ЦК у разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.8.3. договору).

Відповідно до ч1. ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що у разі припинення цього договору майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає майно Орендодавцю (балансоутримувачу) аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору (п. 3.5. договору).

Пунктом 6.1. договору сторони погодили, крім іншого, обовязок Орендаря у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцю або підприємству вказаному Орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцю збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Як зазначив Орендодавець, ним неодноразово направлялися Відповідачу листи щодо повернення майна з оренди шляхом підписання акту приймання-передачі, однак, орендодавець станом на дату розгляду справи майно з оренди не повернув.

Частиною 2 ст.795 ЦК встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Отже, акт приймання-передачі є підтвердженням наявності чи відсутності факту передачі однією стороною та прийняття іншою стороною предмета договору, що є доказом виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Таким чином, аналіз вказаної норми свідчить, що особа на підтвердження виконання зобов'язання за договором найму вправі в судовому порядку вимагати повернення майна, яке було предметом договору, та отримання документа (акта) про таке повернення, як підтвердження виконання нею зобов'язання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про повернення майна з оренди шляхом оформлення такого повернення відповідним документом (актом) відповідають вимогам чинного законодавства (постанова Верховного Суду України від 20 березня 2012 року у справі № 1/5005/5719/2011).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є балансоутримувачем спірного майна (а.с.53) та неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення обєкта оренди.

Однак, станом на дату розгляду справи відповідач спірне майно з оренди не повернув, про що свідчить відсутність підписаного сторонами Акту повернення майна з оренди.

Заперечення відповідача щодо неприйняття ним спірного приміщення в оренду, отже й відсутністю у звязку з цим обовязку щодо повернення майна з оренди, судом не приймаються з тих підстав, що факт прийняття Відповідачем обєкта в оренду встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 15/5005/17107/2011.

Згідно абзацу 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача повернути з оренди предмет договору оренди шляхом підписання акту приймання-передачі, оскільки за чинним законодавством та договором оренди саме орендар повинен повернути орендоване нерухоме майно балансоутримувачу та скласти акт приймання-передачі.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача звільнити обєкт оренди, то позивач не надав суду належних доказів того, що станом на час розгляду справи відповідач перебуває в спірному приміщенні. Більше того, позивач у судовому засіданні пояснив, що станом на дату розгляду справи, приміщення відповідачем не використовується та є таким, що не може безпечно експлуататуватися, що підтверджується технічним висновком по результатам обстеження стану будівельних конструкцій споруди (а.с. 105-119).

За викладеного у суду відсутні підстави зобовязувати відповідача звільнити спірне приміщення.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки за користування приміщенням за час прострочення, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 785 ЦК України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі невиконання наймачем обовязку з повернення речі.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується Орендодавцю відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням пені.

Згідно Договору Орендодавцем за Договором оренди є Фонд комунального майна м. Дніпродзержинська (в подальшому Департамент комунальної власності м. Дніпродзержинська).

Також слід зазначити, що Договором сторони не встановили, що в разі несвоєчасного повернення майна з оренди, неустойка підлягає сплаті балансоутримувачу.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у позивача відсутнє право на звернення з позовом про стягнення з відповідача 19 972,32грн. неустойки за спірним Договором оренди, у звязку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, відповідач 04.08.2015р. заявив клопотання про застосування строків позовної давності до стягнення неустойки.

Щодо заяви Відповідача про пропуск Позивачем строку позовної давності на стягнення неустойки, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Зазначене відповідає правовій позиції Вищого господарського суду України, наведеній у пункті 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

В даному випадку, встановивши відсутність порушеного права у Позивача, суд не досліджує доводи Відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення неустойки за фактичними обставинами справи.

Приписами статті 32 ГПК України унормовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Виходячи з положень ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту другого і четвертого частини третьої статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Спір повинен вирішуватися на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім сторонам у справі відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування та відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень на сторони.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобов'язання Середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "ОР-АВНЕР" передати Комунальному закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради за актом приймання-передачі об'єкт оренди нерухомого майна: цегляний будинок майстерні А-2, за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, буд. 101, загальною площею 726,1 кв.м.

У стягненні 19 972,32 грн. неустойки слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на сторін пропорційно задоволеним вимогам із стягненням з відповідача на користь позивача 1 218,00 грн. Витрати зі сплати 1 827,00 грн. судового збору слід покласти на позивача.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1 218 грн.

З урахуванням того, що позивачем заявлено 1 немайнову вимоги та 1 майнову на суму 19 972,32 грн., то судовий збір повинен складати 3 045,00 грн.

Загальна сума сплаченого позивачем судового збору складає 4 979,42 грн. за платіжними дорученнями: № 246 від 29.04.2015 р. на суму 3 551,87 грн., № 288 від 17.06.2015р. на суму 1 427,55 грн.

Отже, надмірно сплачена позивачем сума судового збору складає 1 934,42 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивачу підлягає поверненню з Держаного бюджету України 1 934,42грн. надмірно сплаченого судового збору, про що слід винести ухвалу.

Керуючись ст. 525, 526, 651, 785, 795 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Середній загальноосвітній навчально-виховний комплекс "ОР-АВНЕР" (51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, б. 5, ) передати Комунальному закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Пеліна, 63, ) по акту приймання-передачі об'єкт оренди за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста від 28.07.2005р. зареєстрований в реєстрі правочинів за № 1-3104 та посвідчений державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, а саме: цегляний будинок майстерні А-2, за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, буд. 101, загальною площею 726,1 кв.м., про що видати наказ.

Стягнути з Середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "ОР-АВНЕР" (51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, б. 5, ) на користь Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Пеліна, 63, ) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Середнього загальноосвітнього навчально-виховного комплексу "ОР-АВНЕР" (51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, б. 5, ) на користь Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Пеліна, 63, ) неустойки в розмірі 19 972, 32 грн. відмовити.

Повернути Комунальному закладу "Середня загальноосвітня школа № 6 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Пеліна, 63, ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 934,42 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 4 979,42 грн. відповідно до платіжного доручення 246 від 29.04.2015 р. на суму 3 551,87 грн., про що винести ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 18.08.2015р.

Суддя ОСОБА_7