ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа № 909/722/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Іванової Л.Б.,
розглянувши касаційну скаргуЛичак Людмили Василівни та Бабієвої (Гречанюк) Іванни Іванівни
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2015
та на рішеннягосподарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2014
у справі№909/722/13 господарського суду Івано-Франківської області
за позовом1. Личак Людмили Василівни; 2. Бабієвої Іванни Іванівни;
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Передзвін"; 2. Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області; 3. Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради;
провизнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Передзвін" та відновлення реєстрації попередньої редакції його установчих документів
в судовому засіданні взяли участь представники:

- Личак Л.В. повідомлений, але не з'явився,

- Бабієвої (Гречанюк) І.І. повідомлений, але не з'явився,

- ТОВ "Передзвін" повідомлений, але не з'явився,

- Івано-Франківського МУЮ в Івано-Франківській області повідомлений, але не з'явився,

- Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради повідомлений, але не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2014 у справі №909/722/13 (суддя: Ткаченко І.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 (судді: Орищин Г.В., Галушко Н.А., Данко Л.С.), відмовлено Личак Людмилі Василівні та Бабієвій(Гречанюк) Іванні Іванівні у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Передзвін" (надалі ТОВ "Передзвін"), Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області та до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Передзвін" та відновлення реєстрації попередньої редакції його установчих документів.

Позивачі, не погоджуючись із прийнятими у даній справі судовими рішеннями, звернулися до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять рішення та постанову скасувати, справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду даної справи, проте не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Предметом даного спору є вимога позивачів про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Передзвін", оформленого протоколом №1 від 25.11.2002, а також про зобов'язання відновити реєстрацію статуту ТОВ "Передзвін" в редакції від 22.12.1995.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачі посилаються на те, що загальні збори учасників ТОВ "Передзвін" 25.11.2002 фактично не відбулися, позивачі не були повідомлені про час та місце їх проведення, а зазначені у протоколі учасники, які начебто були присутніми на загальних зборах, насправді не приймали в них участі.

Суди попередніх інстанцій не погодилися із такими доводами позивачів та відмовили у задоволенні позову, з чим погоджується суд касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з ст.50 Закону України "Про господарські товариства", товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю, як визначає ст.58 цього Закону, є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент проведення спірних загальних зборів), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Згідно з ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 25.11.2002 відбулись загальні збори учасників ТзОВ "Передзвін", на яких за даними протоколу №1 були присутні учасники товариства: Личак Л.В., Михайлюк М.Г., Арабчук О.Г., Федевич Г.П., Бабієва І.І., Мотуз Г.М., а також був запрошений громадянин Долинський І.А. Головою цих зборів було обрано Долинського І.А., а секретарем зборів - Личак Л.В.

На вказаних зборах були прийняті наступні рішення: - про прийняття до складу засновників товариства Долинського І.А., - про виключення зі складу засновників Вельган Г.А., як таку, що не приймає участі в діяльності товариства, - про виключення зі складу засновників товариства Михайлюк М.В., Арабчук О.Г., Федевич Г.П., Бабієву І.І., Мотуз Г.М., згідно з поданими цими особами заявами про вихід, - про обрання головою товариства Долинського І.А. та директором товариства Личак Л.В., про затвердження статуту і установчого договору товариства в новій редакції.

Як встановили суди попередніх інстанцій та підтверджується змістом протоколу, по всіх зазначених питаннях учасники ТОВ "Передзвін" голосували одноголосно; вказаний протокол підписаний Долинським І.А. (як головою зборів) та Личак Л.В. (як секретарем зборів); підписи вказаних осіб посвідчені печаткою ТОВ "Передзвін".

Крім того, як встановили суди, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, на момент проведення спірних загальних зборів Личак Л.В. була директором ТОВ "Передзвін", та здійснювала організацію проведення зборів учасників вказаного товариства, що мали місце 25.11.2002.

Згідно з положеннями п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (надалі Постанова Пленуму) підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: - прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства). При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Пунктом 21 вказаної Постанови Пленуму визначено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

В той же час, як встановили суди та вбачається з матеріалів справи, позивачі не довели факту ані їх неповідомлення про проведення спірних загальних зборів 25.11.2002, про що свідчить їх участь у цих зборах і про що зазначено у протоколі №1, який, як вказувалося вище, підписаний Личак Л.В., яка на час їх проведення обіймала посаду директора ТОВ "Передзвін" та була секретарем цих зборів, ані того, що вказані збори учасників фактично не проводилися, оскільки як вірно зазначили суди попередніх інстанцій, виходячи з положень ч. 4 ст. 35 ГПК України, лише вирок суду в кримінальному провадженні є обов'язковим для господарського суду, а не копії пояснень інших учасників товариства, що відібрані оперуповноваженими СДСБЕЗ Івано-Франківського МВ УМВС України; копії постанов Івано-Франківського МВ УМВС України про відмову в порушенні кримінальних справ та висновки, що містяться в цих постановах, надані позивачами на підтвердження того, що збори учасників ТОВ "Передзвін" фактично не проводилися.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановили суди попередніх та вбачається з матеріалів справи, в рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2012 у справі №5010/2446/2011-К-26/95, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.08.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 17.04.2013, за позовом Федевич Г.П., Личак Л.В., Бабієвої (Гречанюк) І.І., Русак (Арабчук) О.Г., Вельган Г.А. до ТОВ "Передзвін", третя особа у справі: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання, зокрема, зборів засновників ТОВ "Передзвін" від 25.11.2002 такими, що не відбулися у зв'язку з відсутністю кворуму та недійсними, про визнання недійсним статуту ТОВ "Передзвін" в новій редакції, а також про визнання чинним статуту ТОВ "Передзвін" в редакції від 22.12.1995 (в задоволенні якого було відмовлено) також досліджувалися обставини щодо фактичного проведення загальних зборів учасників ТОВ "Передзвін" від 25.11.2002 та встановлений факт їх проведення, позаяк доводи позивачів про протилежне, обґрунтовані неналежними в розумінні ст. 34 ГПК України доказами (постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, відібрані оперуповноваженими СДСБЕЗ Івано-Франківського МВ УМВС України пояснення інших учасників товариства, тощо), є безпідставними.

Як вказувалося вище, однією із підстав позову були доводи позивачів про порушення прав та обов'язків оспорюваними ними загальними зборами учасників ТОВ "Передзвін" від 25.11.2002 інших учасників вказаного товариства. Як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду судами попередніх інстанцій даної справи, позивачі наголошували на тому, що одна із учасників ТОВ "Передзвін" - Мотуз Г.М., яку на спірних загальних зборах було виключено зі складу учасників на підставі поданої нею заяви про вихід із учасників, не підписувала вказану заяву, та просили призначити судову почеркознавчу експертизу щодо ідентичності її підпису на цій заяві. За результатами призначеної місцевим господарським судом експертизи, було встановлено, що підпис, вчинений на заяві Мотуз Г.М. про вихід із учасників ТОВ "Передзвін" вчинений не вказаною особою, водночас, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що даний факт не є підставою для визнання спірних рішень загальних зборів учасників ТОВ "Передзвін" від 25.11.2002 недійсними з огляду на таке.

Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушуються, створено чи створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно з положеннями ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства (така сама позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 17.11.2009 у справі N 2-2067/2008). При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено, зокрема вимоги про припинення дій шляхом заборони чинити перешкоди позивачу стосовно участі у загальних зборах на майбутнє.

Отже, виходячи з наведеного, для захисту своїх прав або законних інтересів у разі їх порушення або в порядку представництва - за захистом прав та законних інтересів інших осіб, особа має право звернутися до суду; в той же час, така особа не має права обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства, виходячи з чого, є вірними висновки судів попередніх інстанцій про те, що, по-перше, позивачі не надали жодних доказів відповідно до ст.ст. 32, 33 ГПК України на підтвердження їх уповноваження іншими учасниками ТОВ "Передзвін" на представництво їх інтересів в даному провадженні; по-друге, ідентичність /неідентичність/ підпису учасника на заяві про вихід із товариства не впливає на дійсність рішень загальних зборів цього товариства, оскільки, як вказувалося вище, підставами для визнання рішення загальних зборів товариства є зовсім інші обставини, наявність яких позивачами не доведена.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Судами попередніх інстанцій використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі, наслідком чого є правомірний висновок про відмову у позові.

Доводи касаційної скарги про те, що учасник товариства ТОВ "Передзвін" Мотуз Г.М. не була присутня на оспорюваних загальних зборах від 25.11.2002, є ідентичними доводам як позовної заяви, так і апеляційної скарги, їм дана належна оцінка та є відхиленими судами у зв'язку з їх безпідставністю; суд касаційної інстанції в силу обмежених його повноважень, не має права переоцінювати докази або надавати їм свою оцінку, відмінну від оцінки судів попередніх інстанцій; поряд з цим, колегія суддів зауважує, що вказана особа - Мотуз Г.М. не є позивачем у справі, позивачами не надано будь-яких доказів того, що вона оспорює чи не погоджується із рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Передзвін" від 25.11.2002, а також будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачі є уповноваженими від імені вказаної особи на представництво її інтересів у суді (даному провадженні); тобто, вказані доводи скаржників є такими, що не впливають на правомірність прийнятих у даній справі судових рішень.

Щодо посилань скаржників на обставини, встановлені оперуповноваженим СДСБЕЗ, колегія суддів зазначає, що, як вказувалося вище, відповідно до положень ст. 35 ГПК України, лише вирок у кримінальній справі має преюдиціальне значення для господарського суду при розгляді справи, в частині обставин, що встановлені у цьому вироку; в той же час, скаржниками не надано відповідного вироку, позаяк, обставини, що встановлені у постановах про відмову у порушенні кримінальної справи, тощо, не мають жодного значення для суду касаційної інстанції.

Доводи скаржників про те, що Личак Л.В. підписала протокол загальних зборів учасників ТОВ "Передзвін" від 25.11.2002 під впливом, оскільки Долинський І.А (голова зборів учасників ТОВ "Передзвін", що відбувалися 25.11.2002) пообіцяв всім учасникам ТОВ "Передзвін" виплатити вартість часток при виході з товариства, також є необгрунтованими та нічим непідтвердженими, а також, ще раз підтверджують той факт, що вказані загальні збори учасників ТОВ "Передзвін" все-таки відбулися.

Стосовно доводів скаржників про безпідставне неврахування судами попередніх інстанцій наданих позивачами документів (постанови Івано-Франківського МВ УМВС України про відмову у порушенні кримінальної справи, тощо), колегія суддів зазначає, що вказані докази обґрунтовано не прийняті судами попередніх інстанцій, виходячи із неналежності таких доказів (ст.ст. 34, 35 ГПК України).

Інші доводи касаційної скарги також не спростовують правомірність оскаржуваних у даній справі рішення та постанови, та не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права; крім того, в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Судами попередніх інстанцій використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом та правомірно відмовлено у задоволенні позову, а відтак, відсутні підстави для скасування оскаржуваних у даній справі судових рішень.

Керуючись 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Личак Людмили Василівни та Бабієвої (Гречанюк) Іванни Іванівни залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2014 у справі №909/722/13 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

Л.Б. Іванова