ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.08.15 Справа № 904/2386/14
За скаргою: Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у справі:

за позовом Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором на виконання послуг в сумі 50 343 грн. 34 коп.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

відпозивача: не з'явились

від відповідача (скаржника): ОСОБА_2 - представник за дов. № 1-12/1426 від 07.08.15

від відділу ДВС: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області про стягнення 49170 грн. - основного боргу, 1 173, 34 грн. - пені.

05.06.2014 року позивач направив на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 49170 грн. - основного боргу та 2504, 29 грн. - пені за період з 07.02.2014 по 05.06.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 Позов задоволено повністю. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 49 170 грн. - основного боргу, 2504, 29 грн. - пені, 1827 грн. - судового збору.

09.07.2014 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 видано наказ.

19.06.2015 до Господарського суду Дніпропетровської області від Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області надійшла скарга б/н від 19.06.2015 на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якій скаржник просить суд:

Зобов'язати Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт з всього майна Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області в межах суми 53501, 29 грн. та скасувати заборону здійснювати відчужування будь-якого майна, яке належить Службі автомобільних доріг у Дніпропетровської області в межах суми боргу, які були накладені Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції постановою від 05.08.2014 по ВП № 44222367 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014 року.

В обґрунтування скарги скаржник вказує на те, що ним рішення господарського суду було виконано в повному обсязі в добровільному порядку, натомість Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не знято арешт з коштів боржника та не скасовано заборону на відчуження майна боржника.

Розпорядження керівника апарату суду від 23.06.2015 № 524, у зв'язку закінченням повноважень судді Красоти О.І., призначено повторний автоматичний перерозподіл справи № 904/2386/14.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 23.06.2015, у справі № 904/2386/14 призначено суддю-доповідача: ОСОБА_3

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийнято до розгляду суддею Ярошенко В.І. та призначено її розгляд у засідання на 06.07.2015.

30.06.2015 скаржник (відповідач) надіслав заяву про відкладення розгляду заяви, у зв'язку з перебуванням представника у відпустці.

06.07.2015 позивач надіслав заяву про розгляд скарги без його участі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2015 розгляд скарги відкладено на 27.07.2015.

24.07.2015 скаржник подав клопотання про відкладення розгляду скарги, у зв'язку зі зміною представника.

Ухвалою суду від 27.07.2015 розгляд скарги було відкладено на 17.08.2015 та попереджено Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, що у разі невиконання вимог ухвал Господарського суду Дніпропетровської області до нього можуть бути застосовані положення ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судове засідання з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник ДВС в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Матеріали виконавчого провадження суду не надав. Про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цінного листа з ухвалою суду (арк. с. 140).

Відповідач (скаржник) підтримав скаргу на дії ДВС у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Частинами 1, 2 статті 1212 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач в особі Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі ДВС) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду, виданого на виконання рішення прийнятого судом у даній справі.

При проведенні виконавчих дій по ВП №44222367, 05.08.2014 державним виконавцем ДВС було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження (арк. с. 112).

12.09.2014 року скаржник згідно платіжного доручення № 226 від 12.09.2014 перерахував на адресу ДВС виконавчий збір в сумі 5401, 23 грн. (арк. с. 78).

25.09.2014 року за №04/2590-21/3 стягувач (позивач у справі) направив на адресу ДВС заяву про повернення виконавчого документа, а саме наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014, яка отримана останнім 25.09.2014 року вх..№ 8672.

На підставі вказаної заяви, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем ДВС 25.09.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка і отримана останнім того ж дня під підпис на супровідному листі ДВС.

У подальшому стягувач згідно листа за №04/2569-21/3 064389 від 23.09.2014 вказаний наказ направив на виконання до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області для подальшого стягнення суми заборгованості.

29.09.2014 ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області списало з рахунку відповідача (боржника) вказаної в наказі суми у розмірі 53501, 29 грн., чим фактично виконало у повному обсязі вказаний вище наказ Господарського суду Дніпропетровської області. Вказане підтверджується і випискою по рахунку від 29.09.2014 та меморіальним ордером №1 від 29.09.2014 (арк. с. 79-80).

20.10.2014 та 27.11.2014 листами за №№1-2/1925 та 1-19/2147 боржник (скаржник) повідомив ДВС про виконання рішення суду у повному обсязі, та відповідно просив державного виконавця ДВС скасувати арешт накладений Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції постановою від 05.08.2014 по ВП №44222367 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014 (арк. с. 81-82).

Вказані листи отримані ДВС 21.10.2014 та 27.11.2014 відповідно, однак заходів стосовно зняття арешту з коштів боржника не винила, що відповідно і стало причиною звернення скаржника з відповідною скаргою до суду.

Господарський суд, дослідивши скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014 зазначає наступне.

Стадія виконання рішення господарського суду є завершальною стадією господарського процесу, тому питання оскарження дій державного виконавця (якщо такі дії були вчинені державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду) вирішується в порядку господарського судочинства відповідно до ст. 121-2 ГПК України і таке оскарження реалізується шляхом звернення до господарського суду із скаргою на дії державного виконавця.

Статтею 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" від 24.03.1998 №202/98-ВР встановлено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону, передбачено правову основу діяльності державної виконавчої служби, відповідно до якої, правова основа діяльності державної виконавчої служби становить Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, який діяв на час проведення спірних виконавчих дій) від 21.04.1999 № 606-ХІУ та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон), виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 вказаного Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

Статтею 8 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Статтю 47 Закону України "Про виконавче провадження" (Повернення виконавчого документа стягувачу) визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо (серед іншого): є письмова заява стягувача.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частина 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Вказана норма Закону, не передбачає скасування арешту з рахунків боржника та інших наявних арештів за виконавчим провадженням по якому відбулося повернення виконавчого документа Стягувачу за відповідною постановою ДВС, саме за заявою стягувача, однак наявність в матеріалах справи достатніх доказів стосовно виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області боржником (скаржником) у повному обсязі, вказує на порушення його прав в частині накладення арешту на його рахунки при повному фактичному виконанні вимог за виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов'язання Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт з усього майна боржника (скаржника) та скасувати заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (скаржнику), які були накладені Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції постановою від 05.08.2014 по ВП № 44222367 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014 задовольнити.

Зобов'язати Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт з всього майна Служби автомобільних доріг у Дніпропетровської області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24; ідентифікаційнийи код 25843931) в межах суми 53501, 29 грн. та скасувати заборону здійснювати відчужування будь-якого майна, яке належить Службі автомобільних доріг у Дніпропетровської області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24; ідентифікаційнийи код 25843931) в межах суми боргу, які були накладені Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції постановою від 05.08.2014 по ВП № 44222367 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2386/14 від 09.07.2014.

Суддя ОСОБА_3