Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" серпня 2015 р. Справа № 906/910/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1В - адвокат (свідоцтво № 347)

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Альянс" (с. Леніна Криничанського району Дніпропетровської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Путиловецьке" (с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області)

про стягнення 225445,17 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його користь 225445,17 грн, з яких: 136000,00 грн боргу згідно договору надання послуг № 26/09/14 збору урожаю сільськогосподарських культур від 26.09.2014; 32811,40 грн пені; 54599,37 грн інфляційних; 20340,41 грн 3% річних. Також, просить стягнути з відповідача витрати понесені на послуги адвоката в розмірі 15000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвали господарського суду від 23.06.2015 та від 02.07.2015 по справі №906/910/15, які направлялась відповідачу за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 30, 36).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична адреса відповідача відповідає адресі зазначеній у позовній заяві (а.с. 22-23)

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне та можливе прийняти рішення у справі за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами (відповідно до ст.75 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Альянс" (виконавець/позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Путиловецьке" укладено договір надання послуг № 26/09/14 на збір врожаю сільськогосподарських культур з додатковою угодою до нього (а.с. 11-13).

Відповідно п.1 договору, виконавець надає, а замовник приймає та оплачує послуги по збору сільськогосподарських культур з застосуванням зернозбиральних комбайнів марки New Holland CR 9080, "Джон Дир-9500" на умовах передбачених даним договором.

Сторони домовились, що в сезоні 2014 року виконавець надає послуги по збору сільськогосподарських культур в наступних об'ємах: гірчиця - 400 га, просо - 500 га, кукурудза - 1100 га. Вартість проведення робіт за 1 га погоджуються сторонами в додаткових договорах до даного договору (п. 2.1, 4.1 договору).

Згідно додаткового договору від 26.09.2014, ціна збирання проса становить 400,00 грн в т.ч. НДС 20% за 1 га, гірчиці - 400,00 грн в т.ч. НДС 20% за 1 га та кукурудзи - 420,00 грн в т.ч. НДС 20% за 1 га (а.с. 13).

Відповідно п. 4.2 договору, факт виконання виконавцем робіт оформлюється сторонами актом виконання робіт з встановленням площі. Розрахунок за кожне зібране поле проводиться протягом 2-х днів відповідно виставленого виконавцем рахунку або передплата.

Так, згідно підписаного сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000013 від 15.12.2014, виконавцем (позивачем) були проведені роботи по договору № 26/09/14 від 29.09.2014 зі збирання проса - 163 га та зі збирання гірчиці - 227 га на загальну суму 156000,00 грн (а.с. 15).

Також, позивачем виставлений рахунок-фактура № СФ-0000014 від 15.12.2014. Рахунок дійсний до сплати до 18.12.2014 (а.с.14).

Згідно платіжного доручення № 183 від 18.12.2014 відповідач здійснив передплату за послуги збору врожаю згідно договору № 26/09/14 від 26.09.2014 в сумі 20000,00 грн (а.с.52).

Отже, в результаті неналежного виконання зобов'язання щодо оплати за отримані послуги, станом на 18.06.2015 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 136000,00 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем, згідно листа № 11 від 13.08.2015, становить 136000,00 грн (а.с. 53).

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 136000,00 грн. підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

За порушення умов договору, позивачем за період з 19.12.2014 по 18.06.2015 нараховано пеню в сумі 32811,40 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що сторони вирішують спори та несуть відповідальність за даним договором згідно чинного законодавства України.

Згідно ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 19.12.2014 по 18.06.2015 в сумі 2034,41 грн та інфляційних втрат за період з січня 2015 по травень 2015 в сумі 54599,37 грн.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (правильність якого перевірена судом) розмір пені та 3% річних який підлягає стягненню становить 32811,40 грн та 2034,41 грн, відповідно.

Щодо нарахованих інфляційних втрат суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком.

Згідно розрахунку, проведеного судом за кожен місяць окремо, загальний розмір інфляційних, який підлягає стягненню становить 48144,00 грн.

Враховуючи викладене в частині стягнення 6455,37 грн інфляційних втрат слід відмовити, як необґрунтовані.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню частково - з відповідача стягується на користь позивача 136000,00 грн боргу; 32811,40 грн пені; 2034,41 грн 3% річних; 48144,00 грн інфляційних втрат. В частині стягнення 6455,37 грн інфляційних втрат відмовити.

Крім того позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в розмірі 15000,00 грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування витрат за послуги адвоката з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно ч.7 ст.28 ГПК України, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Відповідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2015 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Альянс" (позивачем) та Адвокатом ОСОБА_1 укладено договір № 19 про надання професійних послуг (а.с.45-50), згідно умов якого сторони домовились, що виконавець здійснює представництво інтересів замовника щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Путиловецьке", що виникла з приводу виконання зобов'язань за договором про надання послуг № 26/09/14 від 26.09.2014.

На підтвердження факту оплати юридичних послуг адвокатом подано видатковий касовий ордер від 11.08.2015.

Статтею 12 Закону передбачено, що оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Однак Законом не встановлено, в якому обсязі відшкодовуються, як судові витрати, витрати на оплату праці адвоката. Згідно до листа Вищого господарського суду України N 01-8/155 від 13.02.02р., яким вирішується питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин, суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Крім того, відповідно до Правил "Адвокатської етики", затверджених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 01.10.1999р. №6 в ст. 33 встановлені фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката. Жодний з факторів, вказаних у цієї статті, не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв'язку стосовно до обставин кожного конкретного випадку.

В даному випадку адвокатом ОСОБА_1 виконано роботи з підготовки процесуальних документів (позовну заяву, розрахунок суми позову, подання витребуваних судом документів) та прийняв участь у одному судовому засіданні, а надання інших послуг документально не доведено. При цьому, спір є простим, який не потребує вивчення великої кількості нормативних та доказових документів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що заявлена до відшкодування відповідачем сума судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 15000,00 грн є неспіврозмірною виконаній роботі. У зв'язку з цим, суд вважає, що обґрунтований і розумний розмір вартості послуг адвоката у даній справі становить не більше 5000,00 грн.

На цій підставі, суд зменшує заявлені до відшкодування відповідачем судові витрати на оплату послуг адвоката до 5000,00 грн.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Путиловецьке" (11333, Житомирська область, Лугинський район, с. Путиловичі, код 03378242) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Альянс" (52370, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Леніна, код 32802265):

- 136000,00 грн боргу;

- 32811,40 грн пені;

- 2034,41 грн 3% річних;

- 48144,00 грн інфляційних втрат;

- 4379,80 грн судового збору;

- 5000,00 грн судових витрат на оплату послуг адвоката.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.08.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід.)