РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/17528/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Профіт"

до: публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про: стягнення 4 726 645,26 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Стирні Ю.В. -пред.по дов.

Від відповідача: Вардянян А.А. -пред.по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Профіт" до публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про стягнення 4 726 645,26 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.15 року порушено провадження у справі №910/17528/15.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором поставки №771 від 13.07.2012 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження виставлення рахунку-фактури №СФ-0000153 від 20.09.2012р. В залізничній накладній не міститься запису відповідача щодо одержання вантажу. Щодо виставленого позивачем рахунку-фактури №СФ-0000247 від 03.12.2012 року відповідач вказує, що останнім перераховано грошові кошти щодо оплати вказаного рахунку в розмірі 500 000,00 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині погашення заборгованості згідно рахунку-фактури №СФ-0000153 та відстрочити виконання рішення в частині погашення заборгованості у розмірі 656 603,08 грн згідно рахунку-фактури №СФ-0000247 від 01.01.2012 року.

В судовому засіданні 28.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальності «Інко-Профіт» (постачальник) та публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ» (покупець) укладений договір поставки №771.

Згідно з п.1.1 Договору постачальник зобов'язується передати (поставити) в певний строк у власність покупця товар згідно Специфікації №1 (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.4.1 Договору, сума договору складає 9 519 900,00 грн., в т.ч. ПДВ 1586650,00 грн.

Відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1) постачальник мав поставити покупцю товар: труба зварювальна ГОСТ 10706-76 д.720х12мм (без різьби) 09Г2С в кількості 25тн.; труба обсадна ГОСТ 632-80, вик.А, д.340х10,9мм, група міцності Д, ОТТМ, в кількості 60тн.; труба обсадна ГОСТ 632-80, вик.А, д.245х 11,1 мм, група міцності Д, ОТТГ в кількості ІЗОтн.; труба обсадна ГОСТ 632-80, вик.А, д. 178x10,4мм, група міцності Д, ОТТГ в кількості ЗОтн. Всього Постачальник мав поставити Покупцю товару на загальну суму 9 519 900,00грн. з ПДВ.

Згідно з п 2.1 Договору товар поставляється Постачальником на умовах DDP - база ПТОиК, АР Крим, Сакский район, село Каменоломня, вул.Київська, 7 (у відповідності до термінів правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року). Транспортні витрати по доставці товару в пункт призначення та вартість тари і упаковки включені у вартість товару.

Відповідно до п.2.3 Договору, право власності на товар переходить з моменту отримання товару Покупцем та підписання сторонами накладної та акту приймання- передачі.

ПАТ «ДАТ «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ» отримало товару на загальну суму 9 298 193,04 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними, актами приймання - передачі та довіреностями представників Покупця на отримання товару, а саме: актом приймання-передачі №08/10 від 08.10.2012 року на суму 2 021 784,42 грн, актом №10/10 приймання-передачі від 10.10.2012р. на суму 1 036 865,04 грн, актом приймання-передачі №19/10 від 19.10.2012р. на суму 893 752,86 грн., актом приймання-передачі №03/12 від 03.12.2012р. на суму 1 156 603,08 грн, актом приймання-передачі №28/12 від 28.12.2012 року на суму 2 131 727,64 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін, а тому, з врахуванням довіреностей приймаються судом як належні докази, що підтверджують поставку позивачем товару.

Згідно з п.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2 ст.334 ЦК України переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

З огляду на те, що наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними підтверджується передача позивачем товару перевізнику, у вказаних накладних вантажоодержувачем вказано відповідача, посилання відповідача на те, що товар не був ним одержаний судом не береться до уваги.

Враховуючи, що позивачем поставлено відповідачу товар на суму 9 298 193,04 грн, відповідачем сплачено 6 584 129,96 грн, неоплаченим залишився товар на суму 2 714 063,08 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника з відстрочкою платежу 10 (десять) днів з моменту поставки партії товару та підписання актів приймання-передачі обома сторонами, за умови наявності оригінала рахунку, виставленого Постачальником, податкової накладної, заповненої відповідно до діючого законодавства; сертифікатів якості на продукцію; товарно-транспортної накладної.

Судом встановлено, що відповідачем зобов'язання по оплаті поставленого позивачем товару у строк, встановлений п.4.2. Договору в повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Договору ним були повністю проведені розрахунки з позивачем, в зв'язку з чи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в розмірі 2 714 063,08 грн підлягають задоволенню.

Також, наявність заборгованості відповідача в розмірі 2 714 063,08 грн перед позивачем підтверджується актом звіряння розрахунків №771 від 28.02.2014 року, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим їх печатками.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором позивач, просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 324 074,38 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 688 507,80 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних за період з 02.10.2012р. по 23.06.2015р., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в розмірі 324 074,38 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за період з жовтня 2012 року по травень 2015 року, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 1 688 507,80 грн.

Заявлене відповідачем у відзиві на позовну заяву клопотання про відстрочення виконання рішення в частині погашення заборгованості у розмірі 656 603,08 грн до 01.01.2016 року підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про відстрочку виконання рішення, враховує ті обставини, що відповідач є стратегічним об'єктом, заснованим на державній власності, грошові кошти та рухоме майно якого арештовані, а нерухоме майно знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, та зазначає, що такі обставини ускладнюють виконання рішення у даній справі, а відтак суд вважає, що заява відповідача ПАТ «ДАТ «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ» про відстрочення виконання даного рішення до 01 січня 2016 року є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. При цьому, позивач проти відстрочення виконання рішення суду не заперечує.

За приписами ст. 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 26, оф.505, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Профіт" (49128, м.Дніпропетровськ, вул.Комунарівська, б.81, ) 2 714 063 (два мільйона сімсот чотирнадцять тисяч шістдесят три) грн 08 коп - основного боргу, 1 688 507 (один мільйон шістсот вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сім) грн 80 коп - інфляційних втрат, 324 074 (триста двадцять чотири тисячі сімдесят чотири) грн 38 коп - 3 % річних та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. Відстрочити виконання даного рішення господарського суду міста Києва до 01 січня 2016 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повний текст рішення складено: 10.08.2015р.