ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 916/5125/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Аленіна О.Ю., Бєляновського В.В.

(Склад колегії суддів сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача (ТОВ "Промтоварний ринок") ОСОБА_2;

від відповідача (ТОВ „ВІКТОР Д) ОСОБА_3;

від третьої особи ( ТОВ „КАПІТАЛ ФІНАНС М) не зявився;

від третьої особи (Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД (KITTEP LIMITED) - не зявився;

від третьої особи (ОСОБА_4) - не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю „ВІКТОР Д

на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. про зупинення провадження

по справі №916/5125/14

за позовом: ОСОБА_5

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю „ВІКТОР Д

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю „КАПІТАЛ ФІНАНС М;

2. Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД (KITTEP LIMITED);

3. ОСОБА_4

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014р. ОСОБА_5 звернулась до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до ТОВ "Промтоварний ринок", ТОВ „ВІКТОР Д, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ „КАПІТАЛ ФІНАНС М, Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД (KITTEP LIMITED), ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Промтоварний ринок", оформленого протоколом №347 від 24.05.2014р. в частині виплати дивідендів ТОВ „ВІКТОР Д.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.12.2014р. (суддя Оборотова О.Ю.) порушено провадження у справі за даним позовом, розгляд справи призначено на 21.01.2015р. о 10:30.

23.12.2014р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від ОСОБА_5 про забезпечення позову в порядку ст. 67 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.12.2014р. вказана заява була задоволена. Заборонено ТОВ "Промтоварний ринок" до прийняття рішення по справі №916/5125/14 здійснювати виплату дивідендів на користь ТОВ „ВІКТОР Д.

20.01.2015р. до господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_5 про здійснення дій по повідомленню третьої особи - Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД (Кіпр) про місце, дату та час розгляду даної справи у встановленому законодавством порядку; зупинити провадження у справі №916/5125/14 на строк, передбачений п.п. 6.1-6.8 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України 27.06.2008р. №1092/5/54, для повідомлення нерезидента, що бере участь у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2015р. господарський суд зобовязав позивача - ОСОБА_5 надати суду у строк до 09.02.2015р. нотаріально засвідчений переклад на грецьку мову позовної заяви та доданих до неї документів та даної ухвали; надіслати судове доручення Міністерству юстиції України щодо здійснення належного повідомлення Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД про наявність даної справи; призначено судове засідання на 20.07.2015 р. о 12 год. 00 хв., про що довести до відома сторін у справі, в т.ч. Компанію „КІТТЕП ЛІМІТЕД ; провадження у справі зупинено до 20.07.2015р.

Станом на 04.03.2015р. позивачем до господарського суду надано нотаріально засвідчений переклад на грецьку мову позовної заяви, доданих до неї документів та ухвали від 21.01.2015р.

12.03.2015р. господарським судом оформлено Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

03.06.2015р. господарським судом оформлено Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

17.07.2015р. до господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі №916/5125/14 до вирішення повязаної з нею справи №916/2240/14, що розглядається господарським судом Одеської області.

Ухвалою від 20.07.2015р. господарський суд провадження у справі № 916/5125/14 поновив; відклав розгляд справи на "27" січня 2016 р. о 10 год. 00 хв.; зобовязав позивача ОСОБА_5 надати суду у строк до 03.08.2015р. нотаріально засвідчений переклад у двох примірниках на грецьку мову даної ухвали; надіслати судове доручення Permanent Secretary Ministry of Justice and Public Order щодо здійснення належного повідомлення Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД (KITTEP LIMITED) про наявність даної справи; призначено судове засідання на 27.01.2016 р. о 10 год. 00 хв., про що довести до відома сторін у справі, в т.ч. Компанію „КІТТЕП ЛІМІТЕД; зупинено провадження у справі до 27.01.2016р.

Зобов'язано:

позивача надати: оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду в засіданні суду ); письмове підтвердження того, що у провадженні суду або іншого органу, який у межах своєї компетенції розглядає господарський спір, відсутність справи про спір між такими ж сторонами, про той же предмет спору;

відповідачів надати: обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву з підтверджуючими документами в порядку ст. 59 ГПК України (копію відзиву направити позивачу, докази направлення відзиву надати суду);

третіх осіб: письмові пояснення;

Явка представників сторін визнана обовязковою.

Зупиннено провадження у справі до 27.01.2016р.

Як зазначено в тексті ухвали від 20.07.2015р., третя особа - Компанія „КІТТЕП ЛІМІТЕД не забезпечила явку свого представника у судове засідання, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. І це є підставою для необхідності відкладення розгляду справи. Оскільки третя особа Компанія „КІТТЕП ЛІМІТЕД зареєстрована на території Республіки Кіпр, суд визнав за необхідне направити судове доручення до іноземного компетентного суду.

Ці обставини суд визнав підставою для відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі до 27.01.2016р.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, ТОВ „ВІКТОР Д просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. по справі №916/5125/14, справу повернути до господарського суду для продовження розгляду по суті у іншому складі суду.

Доводи скаржника ґрунтуються на допущених судом порушеннях норм процесуального права.

В даному випадку Компанія „КІТТЕП ЛІМІТЕД є третьої особою по справі, до неї не заявлено позивачем жодних вимог, сама суть спору не стосується прав та інтересів прав та обовязків Компанії. З урахуванням ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах оскільки Компанія „КІТТЕП ЛІМІТЕД не є відповідачем по справі їй не було потрібно направляти документи у порядку та у спосіб, передбачений Конвенцією.

Повторне зупинення провадження у справі для направлення ще одного повідомлення є порушенням чинного процесуального законодавства в частині строків розгляду справи, передбачених ст. 69 ГПК України. Фактично, в даному випадку суд зловживає правом та затягує розгляд судової справи, що є неприпустимим.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить її відхилити, ухвалу господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. в даній справі залишити в силі.

В разі виникнення необхідності в отриманні правової допомоги від іноземного суду, в тому числі, щодо вручення іноземній компанії виклику до господарського суду в порядку, передбаченому „Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, суд повинен зупинити провадження у справі до моменту отримання судом доказів виконання доручення про надання правової допомоги. При цьому, у разі відсутності доказів вручення або доставки судового виклику іноземній компанії, суд може винести рішення лише за умови дотримання вимог ст. 15 Конвенції, в тому числі щодо дотримання термінів, який суддя визначає як достатній для даної справи і який становить що найменше шість місяців.

Пунктом 6 ЗУ „Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах встановлено, що якщо виконано всі умови, зазначені у ч. 2 ст. 15 названої Конвенції, суддя, незалежно від положень ч. 1 ст. 5 Конвенції, може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередньо доставку документів.

З огляду на положення ст. 15 Конвенції, яка є частиною національного права України, положення ст. 79 ГПК України, господарський суд у разі надіслання судового виклику з урахуванням процедури виконання судових доручень про вручення судового виклику, має зупинити провадження та призначити розгляд справи з урахуванням терміну, встановленого п. 6 абз. 2 ст. 15 Конвенції. Враховуючи відсутність у іноземної компанії учасника справи на території України філій, представників та інших відособлених підрозділів, а також відсутність в Україні законного представника компанії, дотримання порядку повідомлення іноземної компанії (відповідача по справі) про час і місце судового засідання, є обовязковим.

По даній справі у суду відсутні докази вжиття „розумних зусиль щодо повідомлення учасника справи нерезидента.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування їх юридичної оцінки господарським судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх в засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.

Згідно із ст.123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Таким чином, звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги є правом, а не безумовним обовязком господарського суду при розгляді справи за участю іноземних субєктів господарювання, яким суд користується в залежності від конкретних обставин, керуючись законом.

Міжнародним договором, яким регулюється питання вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. (надалі - Конвенція), до якої Україна приєдналась 19.10.2000р.

Відповідно до ч.1 ст.1 Конвенції ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно із. ч.1 ст.2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Відповідно до ст.3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ст.5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

В той же час, згідно із ст.10 Конвенції якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Держава Україна приєдналася до Конвенції 19.10.2000р. відповідно до ЗУ Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах №2052-III від 19.10.2000р.

Кіпр підписав (приєднався) до Конвенції 26.10.1982р., ратифікація або приєднання 15.05.1983р., набрання чинності 01.06.1983р.

Як вбачається з інформації у мережі Інтернет (https://www.hcch.net/index_en.php?act=status.comment&csid=29&disp=resdn), Нотою, датованою 05.01.1984р., уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених ст.10 Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.2 ЗУ Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи викладене, вирішуючи питання про спосіб вручення судових документів іноземним субєктам господарювання, господарський суд має обрати такий спосіб, який буде найбільш розумним з точки зору проміжку часу, що є необхідним для вчинення відповідних процесуальних дій, та враховувати необхідність дотримання розумного строку розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2015р. було зобовязано позивача - ОСОБА_5 надати суду у строк до 09.02.2015р. нотаріально засвідчений переклад на грецьку мову позовної заяви та доданих до неї документів та даної ухвали; надіслати судове доручення Міністерству юстиції України щодо здійснення належного повідомлення Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД про наявність даної справи; судове засідання призначено на 20.07.2015 р. о 12 год. 00 хв.. Від третіх осіб витребувано письмові пояснення, визнано явку представників сторін обовязковою.

Зупинено провадження у справі до 20.07.2015р.

Ухвалою господарського суду від 20.07.2015р. провадження у справі №916/5125/14 поновлено.

Як зазначено в тексті ухвали, третя особа, а саме в т.ч. і Компанія „КІТТЕП ЛІМІТЕД не забезпечила явку свого повноваженого представника в судове засідання, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином.

В звязку з цим, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи на 27.01.2016р., зобовязати позивача ОСОБА_5 надати суду у строк до 03.08.2015р. нотаріально засвідчений переклад у двох примірниках на грецьку мову даної ухвали; надіслати судове доручення Permanent Secretary Ministry of Justice and Public Order щодо здійснення належного повідомлення Компанії „КІТТЕП ЛІМІТЕД (KITTEP LIMITED) про наявність даної справи.

Від третіх осіб витребувано письмові пояснення та зупинено розгляд справи до 27.01.2016р.

Як вбачається із викладеного, текст даної ухвали містить суперечливі висновки і не містить достатніх і передбачених чинним законодавством обґрунтувань необхідності повторного повідомлення третю особу - Компанію „КІТТЕП ЛІМІТЕД про наявність даної справи. Більш того, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не визначає саму обставину (факт) звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги, а також компетентний орган Кіпру, до якого звертається господарський суд із судовим дорученням.

Приписами ч. 1 ст. 79 ГПК України зупинення провадження у справі повязується із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави, а не з необхідністю вручення сторонам (відповідачам) процесуальних документів, щодо якого на час звернення не було відомо, чи воно взагалі відбудеться, а тому місцевим господарським судом було неправильно застосовано норми процесуального права (ч.1 ст. 79 ГПК України), оскільки на час зупинення провадження у справі визначені процесуальним законом підстави для цього були відсутні: звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави повинно відбуватись одночасно із зупиненням провадження у справі у разі такого звернення та повинно слугувати підставою для такого зупинення.

Судове доручення це процесуальна дія, що передбачає передачу одним суддею другому повноважень на вжиття певних процесуальних дій, а саме вона є підставою такого зупинення провадження у справі.

Оскільки суд першої інстанції не звернувся до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави із судовим дорученням, то в нього були відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Також невідмотивовано, за наявності підтвердження в ухвалі про повідомлення третьої особи про наявність даної справи, необхідність повідомляти її про всі процесуальні дії суду при розгляді даного спору, за відсутності витребування від іноземної особи будь яких документів, необхідних для розгляду спору по суті.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме скасуванню п.9 ухвали господарського суду від 20.07.2015р. в частині зупинення провадження у справі до 27.01.2016р.

Скасування ухвали господарського суду в частині поновлення провадження у справі, відкладення розгляду справи, зобовязання позивача і відповідача надати витребувані судом матеріали не передбачено чинним законодавством, оскільки у вказаних частинах ухвала господарського суду оскарженню не підлягає. (ч.1 ст. 106 ГПК України.

Відповідно до ст. 106 ГПК України ухвали господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Таким чином, оскарженню підлягають лише ті ухвали, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідній статті ГПК або Закону про банкротство.

Оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про відкладення розгляду справи, виклик осіб, витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, передбачених процесуальним законодавством, не допускається (п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про незалежність судової влади №8 від 13.06.2007р.).

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження ухвали про відкладення розгляду справи, витребування документів, визнання явки сторін в засідання обовязковою, а тому оскаржена ухвала в цій частині переглядові в апеляційному порядку не підлягає в звязку з чим апеляційне провадження в цих частинах на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України слід припинити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ТОВ „ВІКТОР Д задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 20.07.2015 року в частині зупинення провадження (п.9) у справі №916/5125/14 скасувати.

Апеляційне провадження в частині оскарження решти ухвали господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. у справі №916/5125/14 припинити.

Справу №916/5125/14 повернути до господарського суду Одеської області.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя В.В. Бєляновський