ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.15р. Справа № 904/5084/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ-СТРОЙ", м. Кривий Ріг

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №8", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Вервес П.О., дов. № 01/07 від 01.07.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ-СТРОЙ", м. Кривий Ріг звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №8", м. Кривий Ріг про стягнення заборгованості в розмірі 87 028,86 грн. з яких: 57562,80 грн. основний борг, 27274,13 грн. інфляційні, 2191,93грн. пеня.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №04/08 від 04.08.2014 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що здача-прийняття робіт здійснюється з моменту повідомлення замовника про готовність роботи, а оскільки, доказів такого повідомлення позивачем надано не було, строк оплати за виконані роботи не настав.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 07.07.2015 року до 21.07.2015 року

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 04.08.2015року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2014 між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація № 8" (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал-Строй" (далі - підрядник, позивач) було укладено договір підряду № 04/08 (далі - договір). , відповідно до пункту 1.1. якого замовник доручив, а підрядник зобов'язався своїми силами на свій ризик, виконати роботи з поточного ремонту м'якої та шиферної покрівлі житлових будинків по вул. Орджонікідзе, 15,56; пр-т Миру, б. 52,48; вул. Вокзальна б.20,12; вул. Гагаріна буд 40,48; вул. Стрельнікова буд.5; пр-т Металургів буд. 23; вул. Сімашко буд1,13; вул.22-го Партз'їзду буд.19; вул. Постишева буд. 3; згідно локального кошторису і здати замовнику, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити роботи, згідно з умовами договору.

У пункті 6.1. договору сторони погодили, що договір набуває юридичної сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2014.

Згідно з пунктом 1.2. та 1.3. договору найменування робіт визначається у кошторисі (готується підрядником, підписується обома сторонами договору), що є невід'ємною частиною договору. Роботи виконуються з матеріалу підрядника, замовника.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість робіт за договором складає 130260грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 21710грн. 00 коп. Договірна ціна є динамічною та може бути змінена за згодою сторін.

Згідно з п. 2.2. Договору визначено, що оплата робіт здійснюється в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до п.3.1. договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом двох робочих днів з моменту повідомлення замовника про готовність роботи до приймання.

Виконані позивачем роботи були прийняті відповідачем без зауважень, що підтверджується наступними актами №1-0-4-4; №1-0-4-9; №1-0-4-10; №1-0-3-2; №1-0-4-1, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.13-17). Вказані акти підписані відповідачем та скріплені його печаткою без будь-яких претензій та зауважень.

Для здійснення оплати позивачем було виставлено відповідачу рахунки (а.с.33-37).

Зважаючи на те, що акти приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 р. не містять дати їх складання, у зв'язку з тим, що сторонами не доведено належними доказами іншого, суд виходить із того, що роботи були здані замовнику в останній день вказаного місяця, а саме: 31.08.2014року.

У строки, визначені у пункті 2.2. договору, оплата виконаних позивачем робіт відповідачем здійснена не була, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 57562,80грн.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати заборгованості в сумі 57562,80 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 57562,80грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 5.2. Договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання грошових зобов'язань Замовник зобов'язується сплатити Підряднику пеню у розмірі половини облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі п. 5.2. договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 2191,93 грн. за період з 21.09.2014 року по 17.03.2015 року.

Як вбачається із матеріалів справи, зобов`язання щодо оплати за виконані роботи, відповідно до п. 2.2. Договору, відповідач повинен був виконати 30.09.14 р., а отже, нарахування пені повинно здійснюватись з 01.10.2014 р.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення пені за загальний в сумі 2191,93 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки, позивачем невірно визначено початок періоду прострочення, а відтак після перерахунку до стягнення підлягає пені за період з 01.10.14 р. по 17.03.2015 р. в сумі 2093,50 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано інфляційні втрати за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 27274,13грн.

За змістом частини 3 пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, судом встановлено, інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню в розмірі 25 285,76 грн. за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року.

Таким чином, основний борг в розмірі 57562,80 грн., сума пені в розмірі 2093,50грн., інфляційні в розмірі 25 285,76грн. підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 8" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Хабаровська, 9; ідентифікаційний код 13440031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Строй" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Погребняка, 43/51; ідентифікаційний код 35230598) 57562,80 основного боргу, 2093,50 - пені, 25 285,76 - інфляційних втрат, 1783,19 судового збору.

В решті позовних вимог -відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.08.2015року

Суддя С.В. Мартинюк