ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.15р. Справа № 904/5573/15
За позовом Приватного підприємства "Сплав", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України, м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Восток-КЗСТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 43 268 грн. 73 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Сплав" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України заборгованості в розмірі 42 268 грн. 73 коп., з яких: 22 730 грн. 72 коп. - сума основного боргу, 1 281 грн. 46 коп. - 3% річних, 18 256 грн. 55 коп. - інфляційне збільшення, відповідно до умов договору поставки від 16.12.2010р. № 0309-01;

- стягнути солідарно з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Восток-КЗСТ" на користь позивача 1 000 грн. 00 коп. - суму основного боргу, відповідно до умов договору поставки від 16.12.2010р. № 0309-01 та умов договору поруки від 17.12.2010р. № 410.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачами своїх господарських зобов'язань.

Заявою від 23.07.2015р. позивач зменшив позовні вимоги, здійснивши перерахунок 3% річних й інфляційних втрат, та просив суд:

- стягнути з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України заборгованості в розмірі 42 187 грн. 04 коп., з яких: 22 730 грн. 72 коп. - сума основного боргу, 1 252 грн. 13 коп. - 3% річних, 18 204 грн. 19 коп. - інфляційне збільшення, відповідно до умов договору поставки від 16.12.2010р. № 0309-01;

- стягнути солідарно з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Восток-КЗСТ" на користь позивача 1 000 грн. 00 коп. - суму основного боргу, відповідно до умов договору поставки від 16.12.2010р. № 0309-01 та умов договору поруки від 17.12.2010р. № 410.

Відповідач-1 явку свого повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Відповідач-2 явку свого повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив. 07.08.2015р. на адресу суду надійшли пояснення відповідача-2 від 06.08.2015р., згідно яких останній позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд відстрочити виконання рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Восток-КЗТС на користь Приватного підприємства „Сплав 1 000 грн. 00 коп. на 6 місяців та розглядати справу без участі представника відповідача-2.

Представник позивача в судове засідання 10.08.2015р. не зявився; надав клопотання від 07.08.2015р. про розгляд справи без участі представника позивача.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи останні повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

16.12.2010р. між Приватним підприємством "Сплав" (постачальник) та Державним науково-виробничим підприємством "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України (покупець) укладений договір поставки № 0309-01 (надалі-Договір), відповідно до умов якого, постачальник продає, а покупець набуває на умовах, викладених в Договорі, продукцію в асортименті, кількості та ціні по позиціях, згідно доданої до даного Договору Специфікації, яка є невідємною його частиною. Продукція по тексту договору іменується в подальшому товар (п. 1.1. Договору).

Договір вступає в юридичну силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 березня 2011р. (п. 7.1. Договору).

Додатковою угодою № 2 від 11.12.2012р. до Договору продовжено строк дії Договору до 31.12.2013р.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна товару вказана в Специфікації.

Згідно укладених між сторонами Специфікацій, сторони узгодили, що позивач поставляє відповідачу:

- суміш твердосплавну Т5К10 у кількості 20 кг. за ціною 707 грн. 60 коп. за кілограм, на загальну суму 16 982 грн. 40 коп. на умовах 100% передплати (Специфікація № 1 від 26.01.2012р.);

- суміш твердосплавну ВК15 у кількості 40 кг за ціною 839 грн. 92 коп. та суміш твердосплавну ВК6 у кількості 40 кг за ціною 656 грн. 32 коп., на загальну суму 71 819 грн. 52 коп. на умовах відстрочки платежу на 30 календарних днів (Специфікація № 2 від 26.10.2012р.);

- суміш твердосплавну ВК6 у кількості 50 кг за ціною 597 грн. 40 коп. за кілограм, на загальну суму 35 844 грн. 00 коп. на умовах 100% передплати (Специфікація № 3 від 13.11.2012р.)

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що оплата товару здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів по вказаним в Договорі платіжним реквізитам постачальника в строки, вказаних у специфікаціях.

На виконання умов Договору позивач передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 124 645 грн. 92 коп., що підтверджується видатковими накладними: № 164 від 27.04.2012р. на суму 16 982 грн. 40 коп., № 513 від 13.11.2012р. на суму 71 819 грн. 52 коп., № 546 від 03.12.2012р. на суму 35 844 грн. 00 коп. (а.с. 16, 19, 22).

Крім того, для здійснення передплати за спірними поставками відповідачу-1 позивачем виставлялися рахунки № 79 від 16.02.2012р. на суму 16 982 грн. 40 коп., № 515 від 22.10.2012р. на суму 71 819 грн. 52 коп. та № 657 від 17.11.2012р. на суму 35 844 грн. 00 коп.

Відповідач-1, в порушення приписів п. 2.3 Договору та умов вказаних Специфікацій, свої зобовязання по повній та своєчасній оплаті здійснив не у повному обсязі, оплативши на користь позивача товар за спірними поставками на загальну суму 100 915 грн. 20 коп., у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 23 730 грн. 72 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача-1 з вимогою від 19.08.2013р., в якій вимагав сплатити заборгованість за поставлений товар в сумі, що існувала на час звернення з вимогою - 33 730 грн. 72 коп. (а.с. 31, 33). Вимога залишена відповідачем-1 без відповіді, заборгованість у повному обсязі покупцем не сплачена.

Із посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача-1 3% річних в розмірі 1 252 грн. 13 коп. за загальний період з 06.09.2013р. по 21.05.2015р. та інфляційні втрати в сумі 18 204 грн. 19 коп. за вказаний період.

Заборгованість відповідача-1 підтверджується: Договором з додатками, копіями видаткових накладних та довіреностей на отримання товару, копіями рахунків, платіжних доручень про часткову сплату вартості продукції, обґрунтованим розрахунком суми позову, двостороннім актом звірки взаєморозрахунків станом на14.05.2013р. тощо.

Крім того, в забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача-1 за договором поставки № 0309-01 від 16.12.2010р. між Приватним підприємством "Сплав" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Восток-КЗСТ" (поручитель) укладений договір поруки від 17.12.2010р. № 410 (надалі Договір поруки).

Згідно з цим Договором поручитель поручається перед кредитором за виконання Державним науково-виробничим підприємством "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України зобовязання по договору поставки № 410 від 17.12.2010 р. укладеного між боржником та кредитором (надалі іменується „Основний договір) (п. 1.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за зобовязаннями по Основному договору в межах суми, що дорівнює 1 000,00 грн.

01.12.2014р. між кредитором та поручителем укладено додаткову угоду № 2 до Договору поруки, якою сторони погодили продовжити строк дії договору поруки до 31.12.2016р.

11.03.2015р. позивач вручив відповідачу-2 вимогу про виконання зобовязань за Договором поруки, в якій зазначив строк виконання - протягом 7 днів (а.с. 36).

Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога позивача залишена без відповіді та задоволення.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідачів перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки та договору поруки, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат судом порушень чинного законодавства не встановлено.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідачі не виконали свої договірні зобовязання, чим порушили умови укладених із позивачем договору поставки й договору поруки та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 заборгованості в розмірі 42 187 грн. 04 коп., з яких: 22 730 грн. 72 коп. - сума основного боргу, 1 252 грн. 13 коп. - 3% річних, 18 204 грн. 19 коп. - інфляційне збільшення та про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 1 000 грн. 00 коп. основного боргу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас, господарський суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача-2 про відстрочку виконання рішення суду, оскільки останнім не надані докази на підтвердження обставин, які б ускладнювали виконання рішення або робили його неможливим.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідачів.

Одночасно, у звязку зі зменшенням розміру позовних вимог, у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 03 грн. 45 коп., шляхом винесення окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, ) на користь Приватного підприємства "Сплав" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) 22 730 грн. 72 коп. (двадцять дві тисячі сімсот тридцять грн. 72 коп.) основного боргу, 1 252 грн. 13 коп. (одну тисячу двісті пятдесят дві грн. 13 коп.) 3% річних, 18 204 грн. 19 коп. (вісімнадцять тисяч двісті чотири грн. 19 коп.) інфляційних втрат.

Стягнути солідарно з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Восток-КЗСТ" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) на користь Приватного підприємства "Сплав" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) 1 000 грн. 00 коп. (одну тисячу грн. 00 коп.) основного боргу.

Стягнути з Державного науково-виробничого підприємства "Алкон Твердосплав" Науково-технологічного алмазного концерну "Алкон" Національної академії наук України (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, ) на користь Приватного підприємства "Сплав" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) 911 грн. 78 коп. (девятсот одинадцять грн. 78 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Восток-КЗСТ" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) на користь Приватного підприємства "Сплав" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) 911 грн. 78 коп. (девятсот одинадцять грн. 78 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути Приватному підприємству "Сплав" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 80, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 03 грн. 45 коп. (три грн. 45 коп.), перерахований згідно квитанції № 15 від 17.06.2015р., яка знаходиться в матеріалах справи № 904/5573/15.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_1

Повне рішення складено 14.08.15р.