ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р.Справа № 5017/1088/2012
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Діброви Г.І.

Суддів Колоколова С.І., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання - Саломатовій К.А.

за участю представників сторін:

від позивача - Назаренко Д.Б. - за довіреністю б/н від 01.04.2015 року;

від відповідача - не з'явився.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області

на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року (про припинення провадження у справі)

по справі № 5017/1088/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області

до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», м.Іллічівськ Одеської області

про визнання недійсною додаткової угоди до договору про спільну діяльність, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області 09.04.2012 року звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», м. Іллічівськ Одеської області про визнання недійсною додаткової угоди від 17.08.2005 року № 5 до договору про спільну діяльність від 17.04.2002 року №97-0, яку було прийнято до розгляду господарським судом Одеської області та призначено до розгляду на 27.04.2012 року. Розгляд справи судом неодноразово відкладався, у зв'язку з необхідністю витребування додаткових документів по справі для її розгляду по суті. Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2012 року, в зв'язку з частковим задоволенням клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області та необхідністю роз'яснення питання стосовно настання правових наслідків, які обумовлені додатковою угодою №5. яка є предметом розгляду справи, судом було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та провадження у справі зупинене. Судом було поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта, після чого провадження у справі зупинене до 10.10.2012 року. 10.10.2012 року клопотання судового експерта задоволене частково, надіслано судовому експерту надані стороною копії документів, надіслано копії матеріалів справи і на період проведення експертизи провадження у справі судом зупинене.

Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт», м.Іллічівськ Одеської області 15.10.2012 року звернулося до місцевого господарського суду з клопотанням про поновлення та припинення провадження у справі, посилаючись на те, що в провадженні господарського суду Одеської області знаходилась справа №11/17-5110-2011 за позовом Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», м.Іллічівськ Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області про розірвання договору про спільну діяльність від 17.04.2002 року №97-0 та припинення права власності на частку у спільному майні та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ». м. Іллічівськ Одеської області до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», м. Іллічівськ Одеської області про визнання недійсною додаткової угоди від 17.08.2012 року № 5 до договору про спільну діяльність від 17.04.2002 року № 97-0.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.01.2012 року у справі №11/17-5110-2011, залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанцією, позовні вимоги Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», м. Іллічівськ Одеської області задоволено у повному обсязі, договір про спільну діяльність від 17.04.2002 року № 97-0 розірвано. В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ». м. Іллічівськ Одеської області відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.12.2012 року провадження у даній справі було поновлено в зв'язку з задоволенням клопотанням відповідача про поновлення.

17.12.2012 року від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було надіслано до суду повідомлення про неможливість надання висновку економічної експертизи, в зв'язку з неотриманням експертом витребуваних додаткових матеріалів у встановлені терміни.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року по справі №5017/1088/2012 (суддя Горячук Н.О.) провадження у справі було припинено на підставі пункту 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Після ознайомлення з матеріалами справи в 2015 році (оскаржену ухвалу підприємство не отримало, в зв'язку зі зміною юридичної адреси та направленням судом поштової кореспонденції за попередньою адресою), Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року по справі № 5017/1088/2012 та передати справу на розгляд до господарського суду Одеської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що по справам №11/17-5110-2011 та № 5017/1088/2012 заявлено різні підстави позову, що унеможливлює припинення провадження по даній справі на підставі пункту 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України та оскаржена ухвала винесена без участі представника скаржника, не повідомленого про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м.Іллічівськ Одеської області прийнята до провадження та призначена до розгляду колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Принцевської Н.М., Гладишевої Т.Я.

У зв'язку з відпусткою суддів учасників колегії Принцевської Н.М., Гладишевої Т.Я. проведено автоматичний розподіл справи, внаслідок якого для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Колоколова С.І., Петрова М.С.

До Одеського апеляційного господарського суду 07.08.2015 року надійшли письмові пояснення від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м.Іллічівськ Одеської області, в яких викладено доводи щодо різних підстав звернення до суду у справах №11/17-5110-2011 та № 5017/1088/2012.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.07.2015 року. Про причину неявки суд не повідомив, своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, явка сторін ухвалою суду від 28.07.2015 року не була визнана обов'язковою, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою відкладення розгляду справи на інші строки, тому справу розглянуто за наявними матеріалами та поясненнями присутнього представника позивача, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з'ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі №5017/1088/2012 та наданих представником позивача пояснень.

Згідно з частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду від 19.12.2012 року відповідає вимогам чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється па всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із рішенням Конституційного суду України від 09.07.2002р. №15-рп/2002 положення частини 2 статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення передбачено право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, договором.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України містить перелік підстав для припинення провадження у справі; відповідно, припиняючи провадження у справі, суд повинен чітко викласти застосовану ним норму процесуального закону з посиланням на підпункт, пункт, частину статті тощо, та встановити обставини справи, що підтверджують правомірність припинення провадження у справі.

У відповідності до приписів статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України;

1-1) відсутній предмет спору;

2) є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом;

5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду;

6) підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Отже, перелік підстав припинення провадження у справі є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За приписами процесуального законодавства, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондується зі способами захисту права, які визначені, наприклад, у статті 16 Цивільного кодексу України, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального та процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітись як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послались не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Дослідивши викладене у позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області по справі №5017/1088/2012 та рішенні господарського суду Одеської області від 23.01.2012 року, постановах Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2015 року та Вищого господарського суду України від 25.09.2012 року по справі №11/17-5110-2011, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що:

Спір у справі № 5017/1088/2012 виник між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області та Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт», м. Іллічівськ Одеської області; предметом позову по даній справі є визнання недійсною додаткової угоди №5 до Договору про спільну діяльність у зв'язку з тим, що на момент її укладення Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м.Іллічівськ Одеської області не мало необхідного обсягу цивільних прав для здійснення контролю за діяльністю Порту та не було органом управління порту.

В письмових поясненнях 10.05.2012 року позивач по справі посилався на норми статтей 1130-1137 Цивільного кодексу України та зазначив, що підставою позову по справі №5017/1088/2012 є неможливість Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області набути необхідних прав для виконання взятих на себе обов'язків - збільшувати фінансові показники порту, якими у відповідності до приписів статті 142 Господарського кодексу України є прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області та Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», м.Іллічівськ Одеської області (т. 1, а.с. 92 - 97).

Спір у справі №11/17-5110-2011 виник між Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт», м. Іллічівськ Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерства інфраструктури України - за первісним позовом та між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області та Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт», м. Іллічівськ Одеської області - за зустрічним позовом; предметом зустрічного позову є визнання недійсною додаткової угоди № 5 до Договору про спільну діяльність; підставою зустрічного позову є помилка в істотних умовах договору.

В рішенні господарського суду Одеської області від 23.01.2012 року та постанові Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 року по справі №11/17-5110-2011 досліджено в повному обсязі фактичні обставини, за якими, як вважає позивач, він помилився при укладаннні додаткової угоди від 17.08.2005 року № 5 до договору про спільну діяльність, а саме: правовідносини сторін за договором в частині розрахунків фінансових показників за наслідками спільної діяльності, з огляду на їх відповідність нормам статей 1130, 1132, 1137 Цивільного кодексу України та з урахуванням доказів по справі.

В постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2012 року по справі №11/17-5110-2011 суд касаційної інстанції зазначає, що висновки про не відповідність договору статті 1137 Цивільного кодексу України відхиляються, оскільки ґрунтуються на спробі опосередкованого доведення, що умова договору про недопущення зменшення прибутку та звільнення від участі в загальних витратах є тотожними поняттями, що Вищий господарський суд визнає помилковим.

З комплексного дослідження процесуальних документів по справі №11/17-5110-2011 вбачається, що фактичні обставини укладання сторонами додаткової угоди №5 до договору про спільну діяльність та її відповідність приписам чинного законодавства України, заявлені та конкретизовані Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області по справі №5017/1088/2012 розглянуті в повному обсязі при вирішенні питання про відхилення зустрічного позову по справі №11/17-5110-2011 про визнання недійсною додаткової угоди від 17.08.2005 року № 5.

Тобто, підстави позовних вимог у справі № 11/17-5110-2011 та у даній справі є однаковими. І, як наслідок, колегія апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом правомірно застосовано наслідки пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарський суд Одеської області при прийнятті оскаржуваної ухвали правильно дійшов висновку про припинення провадження по справі, у зв'язку з існуванням рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо неправомірності застосування господарським судом приписів статті 80 Господарського процесуального кодексу України відхилені з мотивів їх невідповідності в даному випадку обставинам справи та нормам процесуального законодавства України.

Посилання скаржника на вказання ним в зустрічній позовній вимозі по справі №11/17-5110-2011 та у позовній заяві по справі №5017/1088/2012 різних норм матеріального права при зверненні до суду з вимогами про визнання недійсною додаткової угоди до договору, судовою колегією розглянуті та відхилені, оскільки обгрунтування позивачем своїх вимог нормами права не є підставою позову. В даному випадку фактичні обставини, на підставі яких позивач просив визнати недійсною додаткову угоду від 17.08.2005 року № 5 до договору про спільну діяльність у справах №11/17-5110-2011 та №5017/1088/2012 є тотожними, зокрема, невірне тлумачення умов щодо фінансових розрахунків спільної діяльності, розмір яких був визначений угодою сторін при її підписанні спричинило, на думку позивача, нікчемність додаткової угоди або нібито під впливом помилки, або при нібито відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності. Ці фактичні обставини були в повному обсязі досліджені судами по справі №11/17-5110-2011, рішення господарського суду Одеської області від 23.01.2012 року по цій справі набрало законної сили і тому ці обставини не потребуються доказування в розумінні норм статті 35 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на викладене, намагання позивача ще раз дослідити відповідність додаткової угоди №5 до договору про спільну діяльність нормам матеріального права України є спробою ревізувати висновки апеляційної та касаційної інстанції по іншій справі.

Доводи скаржника щодо винесення оскарженої ухвали без повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області відхиляються судовою колегією з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Одеської області від 10.12.2012 року поновлено провадження по справі, розгляд справи призначено на 19.12.2012 року, зобов'язано сторін надати додаткові пояснення, явка представників визнана обов'язковою. При цьому зазначено, що у випадку невиконання вимог ухвали суду, справа буде розглянута відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Зазначена ухвала направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області за наступною адресою: вул. Транспортна, 3, м. Іллічівськ, 68001. Дана адреса вказана в Статуті товариства та зазначалась позивачем на титульному аркуші позовної заяви та клопотань, які подавались по даній справі до суду.

В силу приписів статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвали надсилаються сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала надсилається за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Водночас, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. У разі нез'явлення в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, або залишити позов без розгляду (пункт 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 Господарського процесуального кодексу України. Що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України або статтею 90 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що позивач по справі неодноразово отримував поштову кореспонденцію за адресою, зазначеною в позовній заяві та не повідомляв суду про неможливість отримання поштової кореспонденції за старою адресою після розірвання договору про спільну діяльність.

Отже, неотримання скаржником ухвал суду від 10.12.2012 року та 19.12.2012 року по справі спричинене неналежними діями самого Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м. Іллічівськ Одеської області, тоді як суд першої інстанції направляв поштову кореспонденцію стороні у відповідності до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України, поштова кореспонденція була повернута суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним повідомленням позивача про дату, час та місце розгляду справи судом.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року у справі №5017/1088/2012, відповідає нормам процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 80, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛДІ», м.Іллічівськ Одеської області на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року у справі № 5017/1088/2012 - залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 19.12.2012 року у справі №5017/1088/2012 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам судового процесу в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді С.І. Колоколов

М.С. Петров