ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.08.15 Справа № 904/1857/15

За скаргою: ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі філії «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ РЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_1 «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», м.Дніпропетровськ на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

У справі:

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВММ ГРУП", м.Дніпропетровськ

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі філії «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ РЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_1 «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», м. Дніпропетровськ

про стягнення 27 926,32 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (скаржника): не з'явився;

від ВДВС: ОСОБА_2 - довіреність від 17.02.15.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.15 у справі № 904/1857/15 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВММ ГРУП" до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі філії «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ РЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_1 «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» про стягнення 27 926,32 грн., позов задоволено частково. На примусове виконання вказаного рішення 18.05.15 видано накази.

Від ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі філії «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ РЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_1 «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» 05.08.15 надійшла скарга дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якій він просить:

- визнати дії державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 по винесенню постанови про арешт коштів боржника ВП № 47882308 від 16.07.15 та арешту коштів на кореспондентських рахунках Банку №№ 6980, 6980 - неправомірними та незаконними;

- скасувати постанову державного виконавця про арешт коштів боржника ВП № 47882308 від 16.07.15;

- до вирішення питання по суті зупинити виконання виконавчого провадження ВП № 47882308 Бабушкінською державною виконавчою службою Дніпропетровського міського управління юстиції.

Частиною 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

В силу ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 11 вказаного Закону закріплені повноваження державного виконавця, у тому числі, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, відповідно до частини 2 якої стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

За приписами ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

При цьому, в силу частини 3 наведеної норми забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку. Згідно п. 7.1.3. ст. 7 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" N 2346-III, кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

Згідно Постанови НБУ "Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України" N 280 від 17.06.2004 існують такі види кореспондентських рахунків: кореспондентський рахунок банку в Національному банку України; кореспондентський рахунок Національного банку України в банку; кореспондентські рахунки, що відкриті в інших банках.

Державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти на рахунках філії які відкриті у головному відділенні цього ж банку. А отже, вони не можуть вважатись кореспондентськими.

Крім того, слід зазначити, що перелік кореспондентських рахунків відповідача та їх реквізити зазначено в Ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 у справі № 810/1455/15. Рахунки, про які йдеться мова у скарзі, не включені до цього переліку.

Інших доказів, що рахунки №№ 6980, 6980 є кореспондентськими, заявником не надано.

Разом з тим, за змістом ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» правова природа накладення арешту на рахунок і на кошти на ньому різна.

Так, у випадку арешту рахунку ним не можливо користуватися взагалі, адже заблоковані як надходження на нього, так і списання з нього коштів. У випадку ж арешту коштів у певній сумі на цьому рахунку, останній можна використовувати за умови, що залишок коштів на ньому не є меншим арештованої суми (аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 11.08.2009 року № 34/71).

Як вбачається зі змісту спірних постанов, останніми накладено арешт саме на кошти боржника у межах певної суми, що містяться на перелічених в ній рахунках.

Таким чином, посилання скаржника на ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку, не може бути підставою для скасування спірної постанови державного виконавця органу ДВС, оскільки вказана норма не містить заборони щодо накладення арешту на кошти на цих рахунках.

За таких обставин, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі філії «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ РЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ОСОБА_1 «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відмовити.

Суддя ОСОБА_4