донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.07.2015 справа №908/2020/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи на стороні позивача: від третьої особи на стороні відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справі за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: проМарченко О.А. Зубченко І.В. Попков Д.О. Клименко Р.Ю. дов. №DB-419 від 27.01.2015 р. Репело Д.М. - дов. в.о.Н-01/1273 від 11.06.15р. Кравченко А.Л. - дов. в.о. Н-01/2223 від 31.07.14р. Клівасов А.О. - дов. б/н від 12.01.15р. Лагода С.О. - дов. б/н від 31.12.14р. не з'явився; Закритого акціонерного товариства "Говерлус", м. Клайпеда, Литовська Республіка Запорізької області 19.05.2015 р. (повний текст підписано 19.05.2015р.) № 908/2020/15-г (суддя Місюра Л.С.) Закритого акціонерного товариства "Говерлус", м. Клайпеда, Литовська Республіка Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк Приватного акціонерного товариства "УКРЕНЕРГОТРАНС", м. Дніпропетровськ Державного підприємства „Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ стягнення 77 854 грн. 52 коп.
ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Говерлус" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Донецька залізниця" (далі - Відповідач) суми неправомірно списаних грошових коштів у розмірі 77854 грн. 52 коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.05.2015 р. у справі №908/2020/15 - г відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що Позивач не надав суду доказів, що грошові кошти в сумі 77854 грн. 52 коп. були списані саме з Позивача.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015 р. у справі №908/2020/15 - г скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, скаржник вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Також апелянт зазначає, що у зв'язку з неправомірними діями Відповідача він поніс втрати (зазнав майнової шкоди) по відшкодуванню неправомірно списаних Відповідачем грошових коштів з особового рахунку Комісіонера відповідно до договору комісії №0308812 від 03.08.2012р., укладеного між Закритим акціонерним товариством "Говерлус" (Комітент) та Приватним акціонерним товариством "УКРЕНЕРГОТРАНС"(Комісіонер).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 21.07.2015 р.

Сторони та третя особа були належним чином повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Представник позивача підтримав вимоги, вказані в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник третьої особи на стороні позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015 р. по справі №908/2020/15-г та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи на стороні відповідача у судове засідання не з'явився. Про час та дату судового засідання сповіщений належним чином.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає рішення господарського суду Запорізької області винесеним з дотриманням встановлених до нього вимог, відтак - законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 29.07.2010 р. між ПрАТ "УКРЕНЕРГОТРАНС" (далі - Третя особа 1) та Державним підприємством "Донецька залізниця" був укладений Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №Е-050047. Даним договором регламентується проведення Третьою особою 1 розрахунків з залізницею (Відповідачем) за надані нею послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів. На підставі даного договору Третій особі 1 для проведення розрахунків і обліку сплачених сум були відкриті особові рахунки по ДП "Донецька залізниця" з присвоєнням відповідних кодів платника №9100478 та №9101601.

25.07.2014р. за накладними №45544053, №45544061, №45544087 зі ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця"(відправник - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.. Ф. Е. Дзержинського) призначенням на ст. Комунарськ ДП "Донецька залізниця" на адресу ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" відправлено 56 порожніх вагона, у тому числі 14 порожніх вагонів власності ЗАТ "Говерлус" (договір Комісії №030812 від 03.08.2012 р.).

Номери вагонів ЗАТ "Говерлус" по накладній №45544053 : 56655434, 56690316, 56647423, 56813470, 56680929, 56660012, 56689775, 56699960, 56690449, 56671704, 56689821, 56672025, 53543724. Номер 1 вагону власності ЗАТ "Говерлус"( UAB "GOVERLUS") по накладній №45544061 : 56843568.

ДП "Придніпровська залізниця" прийняла вагони до перевезення та стягнула з особового рахунку ПрАТ "УКРЕНЕРГОТРАНС" по ДП "Придніпровська залізниця" плату за здійснення перевезення 56 порожніх вагонів, в тому числі 14 порожніх вагонів власності ЗАТ "Говерлус".

У зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції (АТО) на території Донецької та Луганської областей України та пошкодженням залізничної інфраструктури, з 28.07.2014 р. і до відміни Укрзалізницею введено конвенційну заборону (№ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 р.) на навантаження (відправлення) всіх вантажів зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій ДП "Донецька залізниця".

Дані обставини призвели до того, що 56 порожніх вагонів, в тому числі 14 порожніх вагонів власності Позивача, які прямували зі ст. Дніпродзержинськ призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", відповідно з конвенційною забороною №ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 р. були зупинені Відповідачем на шляху прямування по ст. Демурине ДП "Донецька залізниця".

Оскільки термін дії конвенційної заборони не встановлено, а залізниця зобов'язань з доставки вантажу (порожніх вагонів) одержувачу не виконувала, з метою виключення невиробничих простоїв вагонів, а також щоб уникнути розобладнання вагонів у зв'язку з тривалим простоєм вагонів в покинутих потягах, Третя особа 1 була змушена звернутися з заявою №3.4 - 523 від 11.08.2014 р. до начальника служби комерційної роботи та маркетингу ДП "Донецька залізниця" з проханням здійснити переадресування даних вагонів на нову станцію призначення - ст. Терни ДП "Придніпровська залізниця" на адресу нового одержувача - ПАТ "Північний ГЗК".

За результатами розгляду звернення Третьої особи 1, Відповідачем був виданий наказ про здійснення переадресування №1685 від 11.08.2014 р. за підписом начальника служби комерційної роботи та маркетингу ДП "Донецька залізниця" Антонова.

Листом №3.4 -523 від 11.08.2014 р. Третя особа 1, як платник, гарантувала оплату збору за оформлення переадресування вагонів та добір тарифу по переадресації.

29.09.2014 р. по станції Демурине ДП "Донецька залізниця", крім збору за оформлення переадресування вагонів, з особового рахунку Третьої особи 1 по Донецькій залізниці по накопичувальній картці №29090025 від 29.09.2014 р., були списані:

- збір за зберігання 56 вагонів на коліях загального користування в розмірі 8141 грн. 28 коп., у тому числі, як вважає Позивач, за 14 вагонів його власності у розмірі 2035 грн. 32 коп. (без урахування ПДВ);

- плата за користування 56 вагонами в розмірі 251054 грн. 72 коп., у тому числі, як вважає Позивач, за 14 вагонів його власності у розмірі 62763 грн. 68 коп. (без урахування ПДВ);

- телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника у розмірі 319 грн. 10 коп., у тому числі, як вважає Позивач, за вагони його власності у розмірі 79 грн. 77 коп. (без урахування ПДВ).

Виходячи з п. 2.1. «Правил розрахунків за перевезення вантажів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 864/5085 (далі - «Правила розрахунків») розрахункові підрозділи залізниць здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг. Пунктом 2.3. Правил розрахунків встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і відправником (одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору. Згідно з договором залізниця відкриває особовий рахунок кожному відправнику (одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платнику.

Відповідно до п. 2.2.5. Договору №Е-050047 від 29.07.2010 р. експедитор (ПАТ "УКРТРАНСГАЗ") зобов'язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та інші транспортні послуги на умовах цього договору шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення на поточний рахунок залізниці.

Тобто, відповідно до вищезазначеного Договору, саме Третя особа 1 сплачувала кошти Відповідачу за виконання ним відповідних дій.

03.08.2012 р. між Закритим акціонерним товариством "Индустрине вагону компания" (правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство "Говерлус") та Приватним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" було укладено договір комісії №030812. Згідно з умовами даного договору комісіонер (Третя особа 1) діє від свого імені, але за дорученням та за рахунок комітента (Позивач) і зобов'язаний за обумовлену договором винагороду вчинити правочини, обумовлені договором.

Відповідно до ст. 1013 Цивільного кодексу України, комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Відповідно до п.3.3 договору комісії №030812 від 03.08.2012 р. при виконанні доручення по цьому договору Комітент (Позивач) повертає Комісіонерові (Третя особа) будь-які підтверджені витрати, пов'язані з виконанням доручення і понесені Комісіонером в інтересах Комітента. Витрати, понесені Комісіонером при виконанні даного договору, вказуються у Звітах Комісіонера. Підписаний Комітентом Звіт за відповідний період підтверджує про повне визнання Комітентом вказаних в Звіті витрат.

Відповідно до п. 6.3.1 вищезазначеного договору комісії, Комісіонер зобов'язаний належним чином виконувати доручення і свої обов'язки відповідно до даного Договору.

Як зазначає Позивач, дотримуючись умов договору комісії №030812 від 03.08.2012 р., він прийняв та відшкодував ПрАТ "УКРЕНЕРГОТРАНС" всі понесені останнім витрати, пов'язані з оплатою : збору за зберігання вагонів на коліях загального користування, плати за користування вагонами, телеграфного збору за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника, які були списані Відповідачем з особового рахунку ПрАТ "УКРЕНЕРГОТРАНС".

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи статті 11 ЦК України передбачають, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди - збитків.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Одночасно, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки особи, що завдала шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою особи, що завдала шкоди, вина.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріалами справи, а саме з даних накопичувальної картки №29090025 від 29.09.2014 р. підтверджується, що грошові кошти за послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, були списані Відповідачем з особового рахунку Третьої особи 1.

В свою чергу, відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента, а ч. 4 ст. 1016 Цивільного кодексу України щодо виконання договору, укладеного комісіонером з третьою особою передбачено, що у разі порушення третьою особою договору, укладеного з нею комісіонером, комісіонер зобов'язаний негайно повідомити про це комітента, зібрати та забезпечити необхідні докази. Комітент має право вимагати від комісіонера відступлення права вимоги до цієї особи.

Таким чином, комітент та третя особа не відповідають один перед одним, з усіма претензіями кожен з них має звернутись лише до комісіонера.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія вважає, що зв'язку між Позивачем, Відповідачем та грошовими коштами у сумі 77854 грн. 52 коп. не існує, адже зазначена сума була списана Державним підприємством "Донецька залізниця" саме з Третьої особи 1 в межах Договору №Е-050047 від 29.07.2010 р., а відшкодування Позивачем Третій особі 1 всіх понесених нею витрат, як зазначає скаржник, відбулося в межах договору комісії №030812 від 03.08.2012 р.

Колегія суддів погоджується, що судом першої інстанції було невірно трактована заява Позивача про уточнення позовних вимог як зміна підстав позову, проте значення для вирішення справи по суті вона не має.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав стверджувати, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст. ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України як підстави для скасування рішення, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу Укарїни витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Говерлус", - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015 р. у справі №908/2020/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписано 24.07.2015 р.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Зубченко І.В.

Попков Д.О.