ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.15р. Справа № 904/4176/15
За позовом Дочірнього підприємства "ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, м.Верхньодніпровськ

до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністраціі, м. Верхньодніпровськ

про стягнення 85 303, 60 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Ліпинський О.В.

Суддя Забарющий М.І.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився

.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради звернулось до господарського суду з позовом до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення 85 303,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договору на користування тепловою енергією № 89 вд11.02.13.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.15 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 904/4176/15.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.15, у зв'язку зі складністю обставин спору, призначено колегіальний розгляд цієї справи.

Розпорядженням № 509 від 18.06.15 та протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 18.06.15, для розгляду даної справи призначено колегію у складі трьох суддів: головуючий суддя - Ніколенко М.О., судді - Ліпинський О.В., Забарющий М.І.

Ухвалою суду від 22.06.15 дана колегія прийняла справу до свого провадження та призначила її у засідання на 11.08.15.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати без його участі. Надав заяву про уточнення позовних вимог від 12.06.15. Дана заява судом не приймається до уваги, оскільки подана з порушенням правил, встановлених ГПК України, а саме відсутні докази надіслання її відповідачеві по справі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився про причини неявки не повідомив.

Справа розглядається за наявними матеріалами, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України).

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 11.08.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Постачальник) і Відповідачем (Споживач) укладений договір на користування тепловою енергією № 89 від 11.02.13 (договір). Згідно предмету Договору постачальник зобовязується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії споживачу, який розташований за адресою : м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького,5, від джерела теплопостачання котельня №6. У розділі 2 Договору передбачено, що нарахування оплати за теплову енергію здійснюється постачальником на підставі тарифів, затверджених органами державної виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 21.12.12 № 395-17/VI вартість 1 Гкал теплової енергії для надання послуг юридичним особам (з урахуванням ПДВ) становить 1508,44 грн. Цей договір укладений на строк з 01.01.2013 по 31.12.13, з можливістю подальшого продовження строку дії договору шляхом підписання додаткової угоди на пролонгації. Якщо не пізніше місяця до закінчення строку дії договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його, повідомивши про це письмово другу сторону, строк дії договору вважається автоматично продовженим на кожен наступний рік (п.9.1).

Відповідно до положень ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно матеріалів справи, за період з січня по грудень 2013 Позивач поставив Відповідачу теплову енергію на суму 152 017,78 грн., що підтверджується рахунками за теплову енергію, які надані до матеріалів справи та актами здачі прийняття робіт за спірний період (а.с.25-42).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розділом 5 Договору сторони погодили, що оплата замовленого обсягу теплової енергії згідно пункту 3.2.3 Договору здійснюється споживачем наступним шляхом: 100% передплата вартості місячного обсягу споживання теплової енергії сплачується до 5 числа поточного місяця, остаточний розрахунок за фактично отриману теплову енергію здійснюється на підставі акту приймання передачі теплової енергії до 10 числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Однак, відповідач порушив умови договору і не розрахувався за теплову енергію з позивачем. Станом на день подання позову, заборгованість відповідача перед позивачем складає 52 022,78 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення суми основного богу в розмірі 52 022,78 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Також пунктом 6.5 Договору передбачено, що у випадку несплати або несвоєчасної сплати за використану теплову енергію в строки, вказані в п. 5.6 Договору, споживач сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується починаючи з наступного дня після закінчення строку кінцевого розрахунку за звітний місяць.

У зв'язку із порушенням умов договору, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню в розмірі 9 648,03 грн. у січні: з 10.02.13 по 18.04.13, у лютому з 10.03.13 по 18.04.13, з 20.04.13 по 17.05.13, у березні з 10.04.13 по 17.05.13, у квітні з 10.05.13 по 17.05.13, у листопаді з 10.12.13 по 24.12.13, з 24.12.13 по 26.12.14, грудні з 10.01.14 по 14.04.14, з 15.04.14 по 16.07.14, з 17.07.14 по 12.11.14, з 13.11.14 по 01.12.14. Однак, позивачем не вірно вказаний початок періоду прострочення. Так, наступним днем строку кінцевого розрахунку є 11 число а не 10, як вказав позивач у своєму розрахунку.

Після перерахунку зробленого судом стягненню підлягає пеня в розмірі 6 195,09 грн. за періоди прострочення: за зобовязання виконаними у 2013 році. у січні: з 11.02.13 по 18.04.13, у лютому з 11.03.13 по 18.04.13, з 20.04.13 по 17.05.13, у березні з 11.04.13 по 17.05.13, у квітні з 11.05.13 по 17.05.13, у листопаді з 11.12.13 по 24.12.13, з 24.12.13 по 26.06.14, грудні з 11.01.14 по 14.04.14, з 15.04.14 по 16.07.14.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)(ч.1,2 ст.258 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 ЦК України). Відповідач відповідну заяву не подав. Таким чином, стягнення пені є обґрунтованим та підлягає задоволенню на суму 6 195,09 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочки у січні: з 10.02.13 по 18.04.13, у лютому з 10.03.13 по 18.04.13, з 20.04.13 по 17.05.13, у березні з 10.04.13 по 17.05.13, у квітні з 10.05.13 по 17.05.13, у листопаді з 10.12.13 по 24.12.13, з 24.12.13 по 26.12.14, у грудні з 10.01.14 по 14.04.14, з 15.04.14 по 16.07.14, з 17.07.14 по 12.11.14, з 13.11.14 по 01.12.14 в сумі 1 757,93 грн.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, правомірним, однак, не вірно враховує періоди нарахувань. Тому, обґрунтованими є 3% річних в сумі 1522,02 грн. за періоди за зобовязаннями виниклими у січні: з 11.02.13 по 18.04.13, у лютому з 11.03.13 по 18.04.13, з 20.04.13 по 17.05.13, у березні з 11.04.13 по 17.05.13, у квітні з 11.05.13 по 17.05.13, у листопаді з 11.12.13 по 24.12.13, з 24.12.13 по 26.12.14, у грудні з 11.01.14 по 14.04.14, з 15.04.14 по 16.07.14., з 17.07.14 по 12.11.14, з 13.11.14 по 01.12.14.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення сум втрат від інфляції в розмірі 21 874,86 грн. за період прострочки з січня 2013 по березень 2015.

Відповідно до п. 3.2. постанови пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Таким чином, позивач під час обчислення сум інфляційних втрат необґрунтовано включив до розрахунку індекси інфляції за місяць, у якому мав бути здійснений платіж.

За таких обставин, обґрунтованими є вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з лютого 2013 по березень 2015 в сумі 21 808,23 грн.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 193, 275 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького,5, код 03192261) на користь Дочірнього підприємства "ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради ( 51600, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, пр.. Леніна,б.№5 код 03342184) суму основного боргу в розмірі 52 022,78 грн., 6 195,09 грн.- пені, 1522,02 грн.- 3% річних, 21 808,23 грн.- інфляційних втрат та судовий збір в розмірі 1746,57 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 14.08.15.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя О.В.Ліпинський

Суддя М.І.Забарющий