УХВАЛА

14.08.2015Справа № 910/104/2013

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів: О.С.Комарова (головуючий), В.С.Ломака, М.О.Любченко, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про відстрочку виконання рішення суду від 11.07.2013 року

у справі№910/104/2013
за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»
до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС»
про стягнення заборгованості за Генеральною кредитною угодою від 06.03.2002 р.,

За участю представників сторін:

від стягувача: не з'явився;

від боржника: Роїк О.О. (представник за довіреністю)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.07.2013 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено повністю та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» на користь позивача заборгованість з повернення кредиту у розмірі 2 411 802,43 євро, що становить еквівалент 24 700 233,41 грн. по курсу Національного банку України станом на 11.07.2013 р., заборгованість по відсотках у розмірі 94 496,25 євро, що становить еквівалент 967 773,89 грн. по курсу Національного банку України станом на 11.07.2013 р., та у розмірі 10 519,38 доларів США, що становить 84 081,40 грн. по курсу Національного банку України станом на 11.07.2013 р., пеню у розмірі 134 197,36 грн. та судовий збір у розмірі 64 380,00 грн.

На виконання вказаного рішення 29.07.2013 р. Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

24.10.2013 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання зазначеного вище рішення суду.

Ухвалою суду від 04.11.2013 року заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2013 р. у справі №910/104/2013 задоволено та розстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2013 р. у справі №910/104/2013 до 30.07.2015 р. шляхом встановлення графіку внесення платежів.

04.08.2015 р. до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2013 р. у справі №910/104/2013 до 31.12.2015 року.

За резолюцією голови Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 р. заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про відстрочку виконання рішення у справі №910/104/2013 було передано судді Комаровій О.С. у зв'язку з відсутністю повноважень у судді Бойка Р.В.

Розпорядженням голови Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 року передано справу № 910/104/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "ВІПОС" про стягнення заборгованості за Генеральною кредитною угодою від 06.03.2002 р. колегії суддів у складі: головуючий суддя Комарова О.С., судді Ломака В.С., Любченко М.О. для розгляду заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2013 року у справі № 910/104/2013.

Ухвалою суду від 06.08.2015 року призначено розгляд заяви на 13.08.2015 року.

В судовому засіданні 13.08.2005 року представник боржника (відповідача) підтримав доводи, викладені в заяві про відстрочку. Представник стягувача (позивача) в судовому засіданні 13.08.2015 року заперечив проти задоволення заяви про відстрочку.

В судовому засіданні 13.08.2015 року було оголошено перерву до 14.08.2015 року.

14.08.2015 року в судовому засіданні представник боржника (відповідача) підтримав доводи, викладені в заяві про відстрочку. Представник стягувача (позивача) в судове засідання не з'явився.

Заява боржника (відповідача) мотивована фінансовою кризою в Україні та світі, наявністю інфляційних процесів, відсутністю у відповідача достатньої суми грошових коштів на поточних рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, наявністю у відповідача великої кількості боржників за зобов'язаннями, що, на думку відповідача, унеможливлює виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про відстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Так, з правової конструкції ст. 121 Господарського процесуального кодексу України випливає, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У відповідності до п.п.7.1, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, з аналізу випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання рішення з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, які надають підстави для відстрочки виконання рішення.

Як встановлено судом, наведені заявником обставини для відстрочки виконання рішення, а саме - тяжке фінансове становище, що склалося не з його вини, наявність у відповідача великої кількості боржників за зобов'язаннями не є тими виключними обставинами, які надають право для такої відстрочки.

Окрім того, того стягувачем (позивачем) в судовому засіданні 13.08.2015 року наголошено на відсутності підстав для задоволення заяви про відстрочку з огляду на невиконання боржником (відповідачем) вимог ухвали про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2013 р. у справі №910/104/2013.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Таким чином, дослідивши подану до суду заяву про відстрочку виконання судового рішення, враховуючи те, що обставини, наведені відповідачем (боржником) у заяві про відстрочку виконання рішення, не можуть вважатись винятковими та достатніми для відстрочення відповідного судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на позицію Пленуму Вищого господарського суду країни, викладену в зазначеній вище постанові №9, відповідно до якої право заявника на повторне звернення із заявою про відстрочку виконання рішення не обмежується, якщо вона вже розглядалася судом відповідно до п.7.1 зазначеної постанови Пленуму.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Автомобільна група «ВІПОС» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення від 11.07.2013 року у справі №910/104/2013.

Головуючий суддя: О.С. Комарова

судді: В.С. Ломака

М.О. Любченко