РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №906/605/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантаж БІ.ЕМ.ДЖІ.»

до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Бровківське ХПП"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд"

про стягнення 50 702,57 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Бардіна О.О. - довіреність б/н від 14.05.2015 року;

від відповідача: Йосипишин Р.В. - довіреність № 432 від 02.06.2015 року;

від третьої особи: Деруга Н.О. - довіреність № 305 від 18.05.2015 року;

Обставини справи :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вантаж БІ.ЕМ.ДЖІ." звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення 50702,57 грн. з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Бровківське ХПП".

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем були понесені затрати на повернення неякісного зерна відповідача, які на думку позивача відповідач має відшкодувати на підставі п. 3.4. Договору №01/07/14 від 01.07.2014 року.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 50 702,57 грн. - заборгованості (з яких: 38 714,62 грн. - основного боргу, 11 335,64 грн. - інфляційних втрат, 652,31 грн. - 3% річних), 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду Житомирської області №906/605/15 від 19.05.2015 року направити матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж БІ.ЕМ.ДЖІ." за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 року справу прийнято до свого провадження суддею Якименко М.М. та призначено її розгляд на 30.06.2015 року.

24.06.2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

25.06.2015 року через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшли пояснення по справі.

В судове засідання, призначене на 30.06.2015 року представники відповідача, третьої особи з'явилися.

Представник позивача в судове засідання 30.06.2015 року не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про призначення справи до розгляду не виконав.

Враховуючи те, що нез'явлення представника позивача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, а також враховуючи клопотання представника позивача, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 15.07.2015 року.

В судовому засіданні 15.07.2015 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, судом оголошено перерву до 22.07.2015 року.

В судовому засіданні 22.07.2015 року представник позивача подав клопотання про уточнення позовних вимог (згідно якого просив суд стягнути з відповідача 39 071,66 грн. - основного боргу, 11 440,18 грн. - інфляційних втрат, 658,33 грн. - 3% річних), уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, представник третьої особи надав усні пояснення.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 22.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.20014 року між ПАТ «Аграрний Фонд» (далі по тексту - власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вантаж БІ.ЕМ.ДЖІ.» (далі по тексту - позивач, перевізник, замовник) укладено Договір про надання послуг №12-04/14 (далі по тексту - Договір надання послуг), за умовами якого (п. 1.1. Договору надання послуг) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Перевізник бере на себе зобов'язання на підставі дозволів Власника надавати останньому комплекс послуг із перевезення (в тому числі навантажувально-розвантажувальні роботи, транспортування, експедирування, сертифікація та інші роботи та послуги пов'язані з комплексом заходів із перевезення) товарно-матеріальних цінностей (далі - Вантаж) у кількості 10000,000 тон, а Власник Вантажу бере на себе зобов'язання оплатити вартість наданих послуг.

01.07.2014 року між позивачем (замовник) та Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Бровківське ХПП» (далі по тексту - відповідач, виконавець, ПАТ «Бровківське ХПП») укладено Договір №01/07/14 (далі по тексту - Договір відвантаження), за умовами якого (п. 1.1. Договір відвантаження) ВИКОНАВЕЦЬ надає ЗАМОВНИКУ послуги по відвантаженню зерна пшениці ПАТ «Аграрного фонду» згідно договору про надання послуг №12-04/14 від 17.02.2014 між ВИКОНАВЦЕМ та ПАТ «Аграрний фонд», дозволу на переміщення зерна від 16.06.2014р. № 41- I 09/218 та довіреності від 16.06.2014р. №3544.

Відповідно до п. 3.4. Договору відвантаження, у випадку повернення неякісного вантажу, ВИКОНАВЕЦЬ зобов'язаний відшкодувати витрати ЗАМОВНИКУ, згідно виставлених рахунків, акту повернення та претензій.

16.06.2014 року на виконання умов Договору надання послуг ПАТ «Аграрний Фонд» надав позивачу дозвіл на переміщення зерна №4141-09/218 та довіреність №355 від 16.06.2014 року, що відповідає положенням п. 3.1. Договору надання послуг.

Позивачем здійснено переміщення зерна з ПАТ «Бровківське ХПП» на ПрАТ «Київмлин» у вагоні №95616314 та №95524716 (залізнична накладна відправка №33738337) зерно пшениці 3 класу 2013 року урожаю в кількості 139,900 тонн, яке належить ПАТ «Аграрний Фонд».

При прийнятті вищевказаної партії зерна ПрАТ «Київмлин» відібрало проби зерна для проведення аналізу на відповідність вимогам ДМТУ 3768:2010 «Пшениця ТУ».

За наслідками аналізу ПрАТ «Київмлин» 07.07.2014 року складено Акт, згідно якого після проведення аналізу виявлено зараженість довгоносиком 1 (першого) ступеня, запах не властивий здоровому зерну, зерно пшениці по показникам якості не відповідає нормам ДСТУ 3768:2010 «Пшениця ТУ» і підлягає поверненню постачальнику (далі по тексту - Акт).

Позивачем відправлено вищевказану партію зерна відповідачу, в зв'язку з чим понесені витрати в розмірі 39 071,66 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що ним були понесені затрати на повернення неякісного зерна відповідачу, які на думку позивача відповідач має відшкодувати на підставі п. 3.4. Договору №01/07/14 від 01.07.2014 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13 жовтня 2008 р. №661 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2008 р. за N 1111/15802 (далі по тексту - Інструкція), ця Інструкція встановлює процедуру ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки (далі - зерно) на елеваторах, хлібних базах, хлібоприймальних, борошномельних і комбікормових підприємствах (далі - підприємства) незалежно від їх форм власності.

Пунктом 3.4. розділу IV Інструкції передбачено, якщо за результатами випробувань ВТЛ будуть виявлені розбіжності в якості зерна понад норму допустимих відхилень, підприємство-одержувач:

- протягом доби, крім вихідних днів, у письмовій формі (телеграма, телефонограма, факсограма з їх обов'язковою реєстрацією у реєстраційній книзі) викликає представників: власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекцію за місцем відвантаження зерна, якщо вона проводила інспектування (у останньому випадку викликається представник Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна);

- забезпечує цілісність зберігання зерна та незмінність його якості до вирішення спірних питань в опломбованій місткості.

За погодженням з підприємством-відправником зберігання зерна можливе без розвантаження транспорту або із розвантаженням. Розвантаження проводиться в опломбовану місткість (силос, склад), що забезпечує незмінність маси зерна та його якості, у присутності держінспектора Держсільгоспінспекції за місцем надходження зерна, та складається акт про розвантаження спірної партії зерна.

Суду не надано доказів на підтвердження факту письмового повідомлення ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», філію ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Бровківське ХПП» та Держсільгоспінспекції про виклик з метою проведення аналізу зерна.

Таким чином суд дійшов до висновку, що при складанні Акту порушено норми п. 3.4. розділу IV Інструкції, а саме:

1) із представників: власника зерна, підприємства-відправника та Держсільгоспінспекції за місцем відвантаження зерна, разом з представником підприємства-одержувача створюють комісію для спільного визначення якості спірної партії зерна;

2) за результатами спільного визначення якості зерна складається акт про фактичну якість спірної партії, який є підставою для підтвердження або заміни документа про якість підприємства-відправника або Держсільгоспінспекції. Акт повинен бути оформлений у день визначення якості.

Суд, зазначає, що Акт не відповідає вимогам глави 5 розділу IV Інструкції, а саме в акті не зазначено: масу зерна; номер та дату документа, що засвідчує якість зерна, та ким видано документ; дата відправлення, назва підприємства відправника; стан місткості зберігання зерна на момент її огляду; наявність пломб, відтиски на них; висновок за результатами спільного визначення якості, у якому зазначаються: розбіжності між показниками якості; доцільність заміни документів про якість.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що даний Акт складено із порушенням норм Інструкції, та не приймається судом в якості належного та допустимого доказу при розгляді даної справи.

В порушення вимог п. 3.4. Договору відвантаження позивач не виставляв (передавав, направляв) рахунків, акту повернення та претензій відповідачу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.2009 року № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення (повідомлення) відповідачу є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до п. 1.3. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. №211, календарний штемпель - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації; касовий чек - чек, що друкується реєстратором розрахункових операцій, який підтверджує факт надання послуги.

Згідно з п. 3.2.1.2. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. №211, при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв'язку звіряє вкладення з описом, а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля.

В матеріалах справи міститься претензія позивача відповідачу про стягнення 50 713,76 грн., однак зазначена претензія не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та як відсутні докази її надсилання відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не подано доказів того, що рахунки на оплату, акт повернення та претензія були направлені (виставлені, передані) відповідачу, а тому в суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 38 714,62 грн.

Позовні вимоги про стягнення 11 335,64 грн. - інфляційних втрат та 652,31 грн. - 3% річних є похідними від вимог про стягнення основної суми заборгованості, а отже задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за Договір №01/07/14 від 01.07.2014 року.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантаж БІ.ЕМ.ДЖІ.» - є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 27.07.2015 року.