ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

12.08.2015 р. Справа № 907/587/15

За позовом ОСОБА_1 обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології, м. Ужгород

про стягнення 22 488 грн. 18 коп. заборгованості за надані послуги згідно договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність № 1-283 від 18.05.2015 року

Відповідача ОСОБА_3, начальник ОСОБА_1 обласного

центру з гідрометеорології

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 обласним комунальним підприємством Міжнародний аеропорт Ужгород, м. Ужгород заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології, м. Ужгород про стягнення 22 488 грн. 18 коп. заборгованості за надані послуги згідно договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, копією Договору про надання послуг АМСЦ від 01.07.2012 року № 31/12, рахунками ОСОБА_1 обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Ужгород, актами надання-приймання виконаних послуг, претензії від 23.04.2015 року № 1-218, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав свої зобовязання згідно Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, а саме не здійснив оплату за надані послуги за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 22 488 грн. 18 коп.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Стверджує про те, що з метою забезпечення належного метеорологічного обслуговування, яке є невідємною складовою функціонування ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород відповідно до п. 6.2.2. Правил сертифікації цивільних аеродромів України, затверджених Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації № 796 від 25.10.2005 року, відповідачем було укладено із позивачем договір про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання здійснювати щомісячну оплату послуг за надані позивачем послуги.

Наголошує, що позивач повинен забезпечити надання послуг, передбачених Договором про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року незалежно від укладення договору на такі види послуг у звязку з режимністю обєкту, відповідно до ст. ст. 51, 59 Закону України „Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації від 20.02.2003 року та як експлуатант аеродрому, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 Повітряного кодексу України, п. 11.3.1. Правил метеорологічного забезпечення авіації, п. 13.1.1. Сертифікаційних вимог цивільних аеродромів, п. 5.3.1. Правил сертифікації цивільних аеродромів України, пунктами 2.2., 4.1.22., 4.21.58., 4.1.61, підпунктами 4.2.2. пункту 4.2., підпунктами 11 та 14 пункту 2.2. Статуту ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород". При цьому, жодним нормативним документом не передбачено імперативної норми щодо надання таких послуг експлуатантами аеродромів на платній основі. Разом з тим, вказує на те, що відповідно до Положення про ОСОБА_1 обласний центр з гідрометеорології останній є бюджетною неприбутковою організацією, а отже кошти, отримані ЦМГ в результаті гідрометеорологічної діяльності, надходять до Державного бюджету України.

Зазначає, що послуги щодо метеорологічного обслуговування польотів цивільної авіації являються спеціалізованою інформацією в сфері гідрометеорології, які надаються за плату відповідно до ст. 17 Закону України „Про гідрометеорологічну діяльність та підпункту 1 пункту 2 Додатку 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1102. Вартість метеопослуг визначається калькуляцією, що розробляється за відповідними Методиками, при встановленні вартості таких послуг закладається принцип відшкодування вартості продукції. Вказує на те, що протягом 2010 2013 років витрати Державного бюджету на функціонування АМСЦ Ужгород становили 3,655 млн. грн., при тому, що прибутки за метеорологічне обслуговування експлуатантів повітряних суден отримані від ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород, становили лише 0,284 млн. грн., що орієнтовно складає 7,8%.

Посилається на те, що враховуючи погіршення економічної ситуації в державі, з метою зменшення в подальшому навантаження на державний бюджет, ОСОБА_1 ЦГМ був зобовязаний вжити всіх необхідних заходів щодо зменшення витрат на утримання служби, яка здійснює метеорологічне обслуговування авіації на аеродромі „Ужгород, у звязку з чим при підготовці проекту Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород передбачено умови про зобовязання ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород створення на безоплатній основі сприятливих умов для належної організації метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі "Ужгород". В звязку з чим відповідні пункти включено до вказаного договору як істотні умови. Оскільки, сторонами Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород не вдалося здійснити досудове врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні вказаного Договору, відповідач звернувся до суду з позовом.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.06.2014 року по справі № 907/1314/13, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.08.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 20.10.2014 року, підпункти 2.2.2.1-2.2.2.9 пункту 2.2.2, затверджено в редакції, що передбачають надання ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород послуг для АМСЦ Ужгород на безоплатній основі. Тобто, вказаними судовими актами, в черговий раз підтверджено законність вимог ОСОБА_1 ЦГМ до ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород про безоплатність послуг для АМСЦ Ужгород, передбачених у Договорі № 31/12 від 01.07.2012 року.

Вказує на те, що після вирішення спору про врегулювання розбіжностей по Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород останній звернувся до позивача з пропозицією щодо внесення змін до Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року. Листом від 11.11.2014 року надіслано до підписання Додаткову угоду № 1 до Договору № 31/12 від 01.07.2012 року, де було запропоновано позивачу виключити всі статті витрат згідно видів послуг, крім енергопостачання метеорологічного обладнання на ДПС. Враховуючи неможливість врегулювання сторонами відповідних змін, відповідач звернувся до позивача листом від 16.01.2015 № 26-01/63 з пропозицією розірвати Договір про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, але позивач на вказаний лист не відреагував та жодної відповіді не надав, а тому відповідач був змушений звернутися до суду із позовом про розірвання Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року.

Зазначає також, що ОСОБА_1 ЦГМ вже здійснювалась оплата послуг згідно договору № 31/12 від 01.07.2012 року за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року відповідно до рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2014 року по справі № 907/1004/14. Разом з тим, вказаним рішенням суду позовні вимоги позивача були задоволені частково, у звязку з неналежним виконанням та невиконанням ОСОБА_1 обласним комунальним підприємством „Міжнародний аеропорт Ужгород ряду зобовязань по вказаному договору.

Посилаючись на викладені у відзиві заперечення, відповідач стверджує, що позивач не має жодних законних підстав вимагати оплату за послуги згідно Договору надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, оскільки відповідно до Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород з 20.10.2014 року позивач вказані послуги має надавати на безоплатній основі.

Позивач поясненнями на відзив від 04.08.2015 року вказує на те, рішенням господарського суду Закарпатської області по справі № 907/1314/13 в частині внесення змін до Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року щодо визначення оплатності послуг було відмовлено. Крім того, факт обовязковості оплати за надані послуги (за попередній період) згідно Договору № 31/12 від 01.07.2012 року визначено рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.12.2014 року № 907/1004/14, яке набрало законної сили. Стверджує про те, що питання щодо підставності нарахування плати за послуги згідно Договору № 31/12 були вже предметом оцінки судом у справі № 907/1004/14 за позовом ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород до ОСОБА_1 ЦГМ про стягнення боргу за цим Договором. Відповідно до ст. ст. 173, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 901, 903 Цивільного кодексу України судом визнано такі зобовязання майново-господарськими та цивільно-правовими та прийнято рішення про стягнення суми боргу, хоча ОСОБА_1 ЦГМ посилався також на безпідставність нарахування плати з огляду на судові рішення з переддоговірного спору у справі № 907/1314/14.

Заперечуючи стосовно доводів відповідача про те, що послуги згідно Договору № 31/12 від 01.07.2012 року мають надаватись на безоплатній основі, позивач зазначає, що зміст умов цього Договору повинні визначати загальні положення, що регулюють договори про надання послуг (гл. 52, 53, 63 Цивільного кодексу України) та законодавством, яке регулює гідрометеорологічне обслуговування. Посилаючись на приписи ст. ст. 901, 904 Цивільного кодексу України, вказує, що надана послуга підлягає до належної оплати, а за договором про безоплатне надання послуг замовник зобовязаний відшкодувати виконавцеві фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вказує, що навіть при отриманні ОСОБА_1 ЦГМ послуг з обслуговування АМСЦ Ужгород ІІ розряду на безоплатній основі, відповідач в будь-якому випадку зобовязаний здійснювати відшкодування витрат, необхідних для виконання договору. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обовязку ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород безоплатно обслуговувати діяльність аеродромних метеорологічних органів, що не перебувають на їхньому балансі.

Стверджує також, що ОСОБА_1 ЦГМ є субєктом бюджетних відносин (бюджетною установою) та для виконання своїх статутних цілей фінансується за рахунок державного бюджету, тобто діє згідно затвердженого кошторису. Нормами Бюджетного кодексу України передбачено право бюджетної установи на отримання власних надходжень від надання послуг, однак жодним чином не існує вимог щодо існування бюджетних установ виключно за власні надходження. Зазначає, що згідно з п. 10 ч. 3 ст. 29, ч. 4 ст. 30 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ є джерелом формування спеціального Державного бюджету України в частині доходів та входять до складу доходів Державного бюджету України. А тому твердження відповідача про збитковість діяльності АМСЦ Ужгород спростовується вищевикладеним.

Крім того, вказує на те, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.06.2015 року по справі № 907/511/15 у задоволенні позову ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології до ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород про розірвання Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року відмовлено. Разом з тим, якщо навіть судовим рішенням спірний договір було б розірвано, то згідно норм Цивільного кодексу України, такий договір вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням суду.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

1 липня 2012 року між ОСОБА_1 обласним комунальним підприємством „Міжнародний аеропорт Ужгород (виконавець) та ОСОБА_1 обласним центром з гідрометеорології (замовник) був укладений договір про надання послуг для АМСЦ № 31/12. Згідно умов даного договору, замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) бере на себе обовязки надати комплекс послуг, повязаних із забезпеченням умов функціонування АМСЦ згідно „Правил метеорологічного забезпечення авіації, термін дії якого пролонговано на визначений у договорі строк. Замовник (відповідач) зобовязується оплатити надані послуги в порядку і на умовах, визначених договором (п. 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору сторонами передбачені послуги, які виконавець (позивач) зобовязується надавати замовнику (відповідачу), а також інші послуги, які носять одноразовий характер.

Згідно п. 2.2.8. договору замовник (відповідач) зобовязаний здійснювати оплату виконавцю (позивачу) за надані ним послуги згідно договору.

Розділом 3 договору сторони встановили, що ціна послуг за договором визначається та погоджується сторонами у протоколі узгодження договірної ціни на послуги (Додаток 1) на підставі наданої виконавцем калькуляції договірної ціни з урахування ПДВ (Додаток 2). Сума вартості наданих послуг за місяць визначається протоколом узгодження договірної ціни та при наявності вартості наданих одноразових послуг (пункт 3.2. договору) Виконавець (позивач) щомісяця надає замовнику акт надання-приймання послуг, виходячи з наданих постійних або одноразових послуг, визначених Додатком № 1 до договору. Виконавець (відповідач) не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним виставляє замовнику рахунок для оплати вартості наданих послуг. Протягом 15-ти календарних днів після отримання рахунків замовник (відповідач) здійснює перерахування належної до оплати суми за надані послуги на розрахунковий рахунок виконавця (позивача) (п.п. 3.4. та 3.5. договору).

Пунктом 6 укладеного договору визначено строк його дії з 01.07.2012 року по 01.07.2013 року та передбачено умову пролонгації договору за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору за 30 днів до закінчення строку дії. Цей Договір є чинним та на даний час строк його дії слід вважати обмеженим до 01.07.2015 року (встановлено також рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.06.2015 року по справі № 907/511/15, яке набрало законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.08.2015 року). Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками.

На виконання умов договору, виконавцем (позивачем) надавались ОСОБА_1 ЦГМ (відповідачу) акти надання-приймання виконаних послуг згідно договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року в двох екземплярах, рахунки на оплату за надані послуги за період жовтень 2014 року березень 2015 року (копії супровідних листів ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород" № 1-786 від 18.11.2014 року, № 1-850 від 10.12.2014 року, № 1-10 від 12.01.2015 року, № 1-57 від 09.02.2015 року, № 1-118 від 10.03.2015 року, № 1-186 від 07.04.2015 року, копії яких наявні у матеріалах справи).

Однак, вказані акти надання-приймання виконаних послуг згідно договору ОСОБА_1 ЦГМ не підписані, а виставлені рахунки за надані послуги не оплачені. Разом з тим, представником відповідача у судовому засіданні підтверджено факт надання позивачем відповідних послуг, однак на його думку вказані послуги надані позивачем безоплатно згідно договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород від 20.10.2014 року, а не згідно Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року.

23.04.2015 року ОСОБА_1 обласним комунальним підприємством „Міжнародний аеропорт Ужгород на адресу ОСОБА_1 ЦГМ направлено претензію № 1-218 від 23.04.2015 року з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги, а 27.05.2015 року отримано відповідь про те, що згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2014 року по справі № 907/1004/14 ОСОБА_1 ЦГМ здійснив оплату послуг згідно Договору № 31/12 від 01.07.2012 року за період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року в розмірі 32 769 грн. 59 коп. Разом з тим, вказав на те, що враховуючи вступ в дію з 20.10.2014 року Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 02.06.2012 року, відповідач визнає суму боргу виключно в розмірі 2 297 грн. 18 коп.

Згідно розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_1 ЦГМ перед позивачем за Договором про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року за період жовтень 2014 року березень 2015 року складає 22 488 грн. 18 коп., що і призвело до звернення останнього в суд за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду справи в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами відноситься до договірних зобовязань по наданню послуг.

У відповідності зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 509 Цивільного кодексу України в силу зобовязання кредитор вправі вимагати виконання обовязку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобовязань у відносинах. Підставою виникнення зобовязання є юридичний факт. В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобовязальні відносини між сторонами є надання послуг для АМСЦ.

Відповідно до договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 22 488 грн. 18 коп. Як встановлено матеріалами справи, відповідач за виконані роботи не розрахувався, у звязку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 22 488 грн. 18 коп. Позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за надані послуги в розмірі 22 488 грн. 18 коп. доведені доданими до матеріалів справи документальними доказами, відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобовязання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 22 488 грн. 18 коп. заборгованості за надані послуги.

Аргументи відповідача стосовно того, що послуги, які надаються відповідно до Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року мають надаватися на безоплатній основі відповідно до Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення від 20.10.2014 року судом відхиляються з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород, що віднесено до визначених у Положенні про ОСОБА_1 обласний центр з гідрометеорології основних завдань, а також до зобовязань аеропорту, як експлуатанта аеродрому, відповідно до ч. 5 ст. 72 Повітряного кодексу України сторонами спору укладено Договір про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року.

Таким чином, саме необхідність створення усіх належних умов для здійснення належного метеорологічного обслуговування на аеродромі „Ужгород зумовила укладення сторонами зазначеного Договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, за умовами якого визначено обовязок відповідача здійснювати оплату за надані позивачем послуги. При цьому, на час укладення спірного Договору № 31/12 сторонами зміст його умов щодо надання послуг на оплатній основі не ставився в залежність від рівня затрат на утримання служби, яка здійснює метеорологічне обслуговування авіації на аеродромі „Ужгород. Крім того, під час укладення спірного Договору № 31/12 від 01.07.2012 року сторони не були позбавлені можливості врегулювати питання щодо безоплатності послуг, а у разі виникнення спору з даного питання шляхом врегулювання розбіжностей у судовому порядку.

Не надано також відповідачем суду і належних доказів вирішення питання щодо зміни умов договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року в частині оплатності послуг чи його розірвання в судовому порядку або за ініціативою сторін. Разом з тим, матеріали справи містять рішення господарського суду Закарпатської області від 15.12.2014 року по справі № 907/1004/14 за позовом ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород до ОСОБА_1 ЦГМ про стягнення боргу за цим Договором, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 ЦГМ суму боргу за період з січня по вересень 2014 року у розмірі 32 769 грн. 59 коп. Як вбачається із вказаного рішення суду відповідачем (ОСОБА_1 ЦГМ) визнано частково суму заборгованості, незважаючи на прийняті судові рішення по справі № 907/1314/14.

Разом з тим, відповідачем суду не подано належних та допустимих документальних доказів щодо надання відповідних послуг позивачем на безоплатній основі на підставі Договору „Про надання послуг з метеорологічного обслуговування та забезпечення на аеродромі „Ужгород від 20.10.2014 року.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 827 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології, м. Ужгород, Словянська набережна, 5 () на користь ОСОБА_1 обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород, м. Ужгород, вул. Собранецька, 145 () суму 22 488 (Двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень) грн. 18 коп. заборгованості за надані послуги згідно договору про надання послуг для АМСЦ № 31/12 від 01.07.2012 року, а також суму 1 827 (Одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.08.2015 року

Суддя Пригара Л.І.