ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа № 907/257/15

Львівський апеляційний господарський суд, у складі колегії суддів:

головуючого-судді Бойко С. М.

суддів: Бонк Т. Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Фіна Н.,

за участю представників:

від скаржника - не зявився

від позивача не зявився

від відповідача не зявився,

від третіх осіб не зявився

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2

на рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015 року

у справі № 907/257/15

за позовом публічного акціонерного товариства „Готельно-туристичний комплекс „Інтурист - Закарпаття, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_3 міської ради, м. Ужгород

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту міського господарства ОСОБА_3 міської ради, м. Ужгород

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, Перечинський район, с. Ворочево

про визнання протиправним та скасування:

1) пункту 1.2 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.13 №1051 "Про припинення дії договорів оренди земельних ділянок" в частині припинення дії договору оренди відкритому акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття", ідент. код 02574001, земельної ділянки площею 0,1061 га для обслуговування майнового комплексу на пл. Кирила і Мефодія, 5;

2) пункту 20 рішення ОСОБА_3 міської ради від 19.12.13 №1176 "Про зміни та скасування рішень міської ради" в частині припинення публічному акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття" права користування земельною ділянкою (кадастровий номер №:15:001:0158) площею 0,1061 га згідно з пунктом а ст. 141 Земельного кодексу України;

3) пункту 2.30 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.13 №1052 "Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Пестеля;

4) пункту 1.21 рішення ОСОБА_3 міської ради від 11.07.14 №1363 про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :15:001:0166) площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пестеля та передачі її у власність,

,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015 року у справі № 907/257/15 позов публічного акціонерного товариства „Готельно-туристичний комплекс „Інтурист - Закарпаття до ОСОБА_3 міської ради про визнання протиправним та скасування рішень органу місцевого самоврядування ОСОБА_3 міської ради задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1.2 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.13 №1051 в частині припинення дії договору оренди відкритому акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття", ідент. код 02574001, земельної ділянки площею 0,1061 га для обслуговування майнового комплексу на пл. Кирила і Мефодія, 5;

2) пункт 20 рішення ОСОБА_3 міської ради від 19.12.13 №1176 в частині припинення публічному акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття" права користування земельною ділянкою (кадастровий номер №:15:001:0158) площею 0,1061 га згідно з пунктом «а» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України;

3) пункт 2.30 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.13 №1052 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Пестеля;

4) пункт 1.21 рішення ОСОБА_3 міської ради від 11.07.14 №1363 про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :15:001:0166) площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пестеля та передачі її у власність.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що приписами статей 31, 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено дострокове припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, а не припинення права користування земельною ділянкою шляхом відмови від такого права. Відтак, прийняття ОСОБА_3 міською радою рішень щодо припинення дії договору оренди, який ще не укладено між сторонами, а також прийняття відповідного рішення про припинення права користування земельною ділянкою 0,1061га згідно з п. „а ст. 141 ЗК України, яка у постійне користування у відповідності до вимог Земельного кодексу України не передавалась позивачу, суперечить вимогам чинного законодавства.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, порушено права позивача як користувача земельної ділянки - власника єдиного майнового комплексу ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття, оскільки з його користування незаконно та безпідставно вибула земельна ділянка, необхідна для обслуговування майнового комплексу товариства, розташованого на пл. Кирила і Мефодія, 5 та на якій розташовані інженерно-комунікаційні споруди, шляхопроводи комунікацій газу, води та електрики.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015 року в справі № 907/257/15. Прийняти нове, яким в позовних вимогах відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом не взято до уваги заяви голови правління ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття №330 від 29.08.2013р., якою, остання, відмовляється від оренди земельної ділянки площею 0,1061га, яка раніше була в оренді та на яку окремо рішенням №919 від 31.05.2013р. ОСОБА_3 міською радою надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її в оренду. Тобто, ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття надало згоду саме на добровільне припинення оренди земельною ділянкою, а не на припинення права користування та її вилучення. Отже, за вітсутності обєкта оренди сам договір оренди припинив свою дію.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

В обґрунтування позивач покликається на те, що права користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 0.1061 га, та земельною ділянкою площею 1.3857 га, у ПАТ «Інтурист-Закарпаття» не виникало. Незважаючи на це, 20 вересня 2013 року ОСОБА_3 міською радою прийнято рішення № 1051, пунктом 1.2 якого припинено дію договору оренди земельної ділянки ПАТ ГТК «Інтурист Закарпаття» площею 0,1061 га для обслуговування майнового комплексу на пл.Кирила і Мефодія, 5.

Окрім того, позивач зазначає, що наглядовою радою ПАТ «ГТК «Інтурист Закарпаття» не приймалось рішення, спрямованого на припинення договору оренди земельної ділянки площею 0.1061 га або про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою. Однак, як вказує апелянт, таке рішення і не могло бути прийняте, оскільки не існувало договору оренди земельної ділянки площею 0.1061 га.

В судове засідання представник скаржника повторно не зявився. В письмовому клопотанні від 06.08.2015 року просить розгляд справи відкласти з-за відпустки, проте суд вважає, що дане клопотання скаржника не підлягає задоволенню, оскільки судом виконанні всі необхідні процесуальні процедури щодо належного повідомлення сторін про час і місце слухання справи та скаржником не зазначаються підстави, що передбачені процесуальним законодавством, які би унеможливлювали розгляд апеляційної скарги.

Відповідно до п.3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Повторну неявку скаржника(третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) та сторін суд розцінює як без поважних причин та вважає за можливе розглянути спір за наявних в справі доказів про права і обовязки сторін.

Апеляційний суд, дослідивши наявні докази, давши оцінку доводам та запереченням, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідно до договору оренди землі, укладеного 30.03.2011 року між Управлінням майном міста ОСОБА_3 міської ради та Публічним акціонерним товариством Готельно-туристичний комплекс „Інтурист-Закарпаття (надалі - ПАТ ГТК „Інтурист-Закарпаття), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №344, ПАТ ГТК Інтурист-Закарпатгя передано в оренду земельну ділянку загальною площею 14918 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, під кадастровим номером :15:001:0016.

Договір оренди зареєстрований у відділі Держкомзему в місті Ужгороді Закарпатської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2011 року за №00007.

Рішенням наглядової ради ПАТ ГТК Інтурист Закарпаття №06/13 від 30.05.2013 року оформленого протоколом, надано згоду на поділ орендованої земельної ділянки на дві окремі, відповідно площею 1,3857га та 0,1061га з подальшим отриманням їх в оренду на той же строк та на тих же умовах, що і за договором оренди від 30.03.2011року укладеного між позивачем ПАТ ГТК Інтурист Закарпаття та відповідачем площею 1,4918га.

Цим ж рішенням наглядової ради уповноважено директора вчинити всі необхідні дії щодо розподілу земельної ділянки. На виконання цього рішення наглядової ради товариства головою правління ОСОБА_5 нотаріально посвідчено заяву від 12.09.2013року, яка підтверджує позицію щодо поділу орендованої земельної ділянки на дві окремі.

На виконання волевиявлення позивача щодо поділу земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки, пунктом 1.18 рішення ОСОБА_3 міської ради від 31.05.2013 року №909 (в редакції пункту 1.11 рішення ОСОБА_3 міської ради від 24.10.2013 року №1111) надано дозвіл публічному акціонерному товариству Готельно-туристичний комплекс Інтурист-Закарпаття (надалі - ПАТ ГТК „Інтурист-Закарпаття) на розробку технічної документації із землеустрою на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в звязку із розподілом земельної ділянки відповідно площею 1,3857га та площею 0,1061га на пл. Кирила і Мефодія. 5, з подальшою передачею в оренду позивачеві. Що відповідає вимогам ст.79-1 Земельного Кодексу України .

У відповідності до вимог ч.2 ст.79-1 Земельного Кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи обєднання раніше сформованих земельних ділянок.

Отже, позивач вправі ставити питання про формування земельної ділянки, яку він орендує шляхом поділу на дві окремі з виготовленням відповідно проекту землеустрою та присвоєння цим земельним ділянкам окремих кадастрових номерів.

На виконання рішення органу місцевого самоврядування ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,4918 га на дві окремі.

Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства в ОСОБА_3 районі земельна ділянка площею 0,1061га зареєстрована в Державному земельному кадастрі під №:15:001:0158, а земельна ділянка площею 1,3857 га під кадастровим №:15:001:0159.

Жодних змін до договору оренди землі від 30.03.2011 року внесено не було, також не було укладено окремого договору оренди земельної ділянки площею 0,1061га.

Наступним рішенням п.1 наглядової ради за №07/13 від 03.06.2014 року повторно підтверджено про розподіл цієї ж земельної ділянки на дві окремі та п.2 надано згоду, після виконання п.1 отримати їх в оренду ПАТ ГТК Інтурист Закарпаття на строк 10 років на тих же умовах, що і орендована земельна ділянка площею 1,4918 га, та про передачу земельної ділянки площею 0,1061га в м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, 5 в суборенду.

Цим ж рішенням уповноважено голову правління ПАТ ГТК Інтурист Закарпаття вчинити всі необхідні дії для поділу орендованої земельної ділянки.

У відповідності до вимог ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність згоди позивача на припинення договірних правовідносин щодо орендованої земельної ділянки відповідає встановленим обставинам по справі.

20 вересня 2013 року ОСОБА_3 міською радою прийнято рішення №1051, пунктом 1.2 якого припинено дію договору оренди земельної ділянки ПАТ ГТК „Інтурист-Закарпаття площею 0,1061га для обслуговування майнового комплексу на пл. Кирила і Мефодія, 5.

Одночасно, пунктом 2.30 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.2013 року №1052 відповідачем надано дозвіл гр.ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_1, на розробку проекту відведення земельної площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Пестеля. В подальшому вказаній земельній ділянці присвоєно інший кадастровий номер :15:001:0166.

Згідно пункту 20 рішення ОСОБА_3 міської ради від 19 грудня 2013 року за №1176, вищезазначений пункт 1.2 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.2013 року викладений в редакції, за якою вирішено припинити право користування ПАТ ГТК „Інтурист Закарпаття земельною ділянкою (кадастровий номер №:15:001:0158) площею 0,1061 га, на підставі ч.1 пункту «а» ст. 141 Земельного Кодексу України, у зв'язку з добровільною відмовою позивача від права користування земельною ділянкою.

Як вбачається зі змісту листа Управління Держземагенства в ОСОБА_3 районі від 10.07.2014 року №10-709-0.2-960/2-14 земельна ділянка площею 0,1061га під кадастровим номером :15:001:0158 та земельна ділянка площею 0,0996га під кадастровим номером :15:001:0166 розташовані на одному і тому самому місці, тобто накладаються одна на одну.

Пунктом 1.21 рішення ОСОБА_3 міської ради від 11.07.2014 року за №1363 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :15:001:0166) площею 0,0996га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пестеля та передано гр.ОСОБА_2 у власність спірну земельну ділянку.

16.07.2014р. на імя гр.ОСОБА_2 видано свідоцтво серії САК №399732 про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :15:001:0166) площею 0,0996га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Пестеля.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі"). Право оренди земельної ділянки також передбачено ст.93 Земельного Кодексу України.

Згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Наведене свідчить про те, що для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення в зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Предметом спору є визнання незаконними та скасування вищезазначених актів індивідуальної дії органу місцевого самоврядування з прийняттям яких порушені права позивача щодо користування на правах оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі, укладеного 30.03.2011 року між Управлінням майном міста ОСОБА_3 міської ради та Публічним акціонерним товариством Готельно-туристичний комплекс „Інтурист-Закарпаття загальною площею 14918 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, під кадастровим номером :15:001:0016 і з приводу якої позивач у встановленому законом порядку вчиняв дії на поділ на дві окремі. Однією з яких орган місцевого самоврядування розпорядився на свій розсуд з порушенням норм земельного законодавства.

Порядок припинення прав на землю регулюється гл. 22 ЗК України.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України.

Перелік підстав припинення права користування на земельну ділянку визначений ст. 141 ЗК України. Так, однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою(пункт "а" частина 1 статті 141). Як встановлено судами позивач користувався спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди від 30.03.2011 року та добровільної згоди на припинення договору оренди земельної ділянки не надавав.

Заява від 29.08.2013 року на імя міського голови від голови правління про дачу згоди на припинення оренди земельної ділянки площею 0,1061 не є доказом волевиявлення позивача на припинення договірних відносин, оскільки спростована належними доказами по справі: рішенням наглядової ради№06/13 від 30.05.2013 року та нотаріально засвідчена заява передачі повноважень голові правління на поділ земельної ділянки (а.с. 32).

Як встановлено судами підставою для прийняття ОСОБА_3 міською радою спірних рішень, а саме, пункту 1.2 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.13 №1051 в частині припинення дії договору оренди Відкритому акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття" земельної ділянки площею 0,1061 га для обслуговування майнового комплексу на пл. Кирила і Мефодія, 5; пункту 20 рішення ОСОБА_3 міської ради від 19.12.13 №1176 в частині припинення Публічному акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття" права користування земельною ділянкою (кадастровий номер №:15:001:0158) площею 0,1061 га згідно з пунктом «а» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України, була заява голови правління ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття №330 від 29.08.2013р., якою відмовляється від оренди земельної ділянки площею 0,1061га, яка раніше була в оренді та на яку окремо рішенням №919 від 31.05.2013р. ОСОБА_3 міською радою надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її в оренду.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття не мало права оренди земельною ділянкою 0,1061га. Доказів на підтвердження протилежного, зокрема, договору оренди укладеного та зареєстрованого у встановленому порядку суду надано не було.

Разом з тим, приписами статей 31, 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено дострокове припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, а не припиненням права користування земельною ділянкою шляхом відмови від такого права.

Відтак, прийняття ОСОБА_3 міською радою рішень щодо припинення дії договору оренди, який ще не укладено між сторонами, а також прийняття відповідного рішення про припинення права користування земельною ділянкою 0,1061га згідно з п. „а ч.1ст. 141 ЗК України, яка у постійне користування у відповідності до вимог Земельного кодексу України не передавалась позивачу, суперечить вимогам чинного законодавства.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, з приводу того що суд не взяв до уваги заяви голови правління ПАТ ГТК Інтурист-Закарпаття №330 від 29.08.2013р.

В даному випадку позивачем належними та допустимими доказами доведено, а відповідачем у встановленому законодавством порядку не спростовано вимоги позивача щодо неправомірності прийняття оскаржуваних рішень, а саме пункту 1.2 рішення ОСОБА_3 міської ради від 20.09.13 №1051 в частині припинення дії договору оренди Відкритому акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття", ідент. код 02574001, земельної ділянки площею 0,1061 га для обслуговування майнового комплексу на пл. Кирила і Мефодія, 5; пункту 20 рішення ОСОБА_3 міської ради від 19.12.13 №1176 "Про зміни та скасування рішень міської ради" в частині припинення Публічному акціонерному товариству "Готельно - туристичному комплексу "Інтурист - Закарпаття" права користування земельною ділянкою (кадастровий номер №:15:001:0158) площею 0,1061 га згідно з пунктом «а» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України.

У звязку з тим, що органом місцевого самоврядування безпідставно припинене право позивача користування земельною ділянкою на умовах оренди, а тому і наступне розпорядження спірною земельною ділянкою третій особі є неправомірним та порушує права позивача, що підлягають захисту по суду.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України: органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи Законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Статтею 27 Закону України Про оренду землі встановлено, що орендареві забезпечується захист його права власності на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено судами відповідач, приймаючи оспорювані позивачем рішення від 11.07.2014 року за №1363 в частині пункту 1.21 щодо затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :15:001:0166) площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пестеля та передачі її йому у власність, діяв всупереч вимог чинного законодавства, оскільки така земельна ділянка вже належала ПАТ ГТК Інтурист Закарпаття на праві строкового платного володіння на умовах договору оренди та була в свій час виділена відповідачем для обслуговування цілісного майнового комплексу, що належить позивачу.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Оскільки орган місцевого самоврядування розпорядився на користь третьої особи земельною ділянкою, що перебувала в оренді в позивача, тому висновок суду першої інстанції про визнання в цих частинах вищезазначених рішень незаконними та їх скасуванню відповідає встановленим обставинам по справі та є правильним.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було невірно застосовано ст. 92, 142 ЗК України, оскільки дані статті регулюють відносини щодо права постійного користування земельною ділянкою, проте в даному випадку відсутнє право постійного користування земельною ділянкою та про таке право в оспорюваних рішеннях не зазначається.

Однак, відповідно до п.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що з урахуванням припису частини другої статті 104 ГПК не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде зясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищенаведеного, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведеність вимог апеляційної скарги і відсутність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015 року у справі № 907/257/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т. Б.

ОСОБА_1