ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа № 925/1060/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Побийвовк В.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про зобов'язання звільнити приміщення

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" звільнити від свого власного та орендованого у інших осіб майна незаконно займані під розташування відділення № 3 ТОВ "Нова пошта" м. Умань приміщення, а саме - нежитлові приміщення першого поверху, що знаходяться у АДРЕСА_1, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 та зареєстровані у реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 20796964.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника у жодне судове засідання не направив, заперечень проти позову суду не надав.

Суд вважає за можливе розгляд справи повести за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними документами у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

В обґрунтування позовних вимог про зобов'язання відповідача звільнити спірні приміщення позивач вказав на такі обставини:

Спірні приміщення за адресою АДРЕСА_1 на першому поверсі нежитлового приміщення є предметом договору іпотеки, укладеного між позивачем та третьою особою у справі від 02.10.2008 року на забезпечення виконання кредитних зобов'язань іпотекодавця ОСОБА_3 перед позивачем за кредитним договором № 010/02-47/1103-08 від 01.10.2008 року ( а.с. 9-13).

Даним договором у п. 4.1.4. прямо передбачено, що іпотекодавець (третя особа ОСОБА_3.) не має права без попередньої письмової згоди позивача відчужувати паредмет іпотеки у будь який спосіб, не передавати в найм, оренду, в наступну іпотеку, тощо.

Представник позивача вказав, що такої згоди третій особі на передачу іпотечного майна у користування відповідачу надано не було, однак, як підтверджено матеріалами справи (зокрема, фотографіями), за вказаною адресою на першому поверсі будівлі розташовано відділення № 3 ТОВ "Нова пошта" і адресу його місця розташування по АДРЕСА_1 вказано також і на сайті ТОВ "Нова пошта", про що позивач надав суду докази.

За доводами позивача, 09 квітня 2013 року було прийнято рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 2-1433/11 (а.с. 15), за яким з гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача солідарно стягнуто заборгованість по кредитному договору № 010/02-47/1103-08 від 01.10.2008 року в сумі 2426826,99 грн. Виконавчий лист передано на примусове виконання.

Згідно положень ЗУ "Про виконавче провадження", виконання судових рішень про стягнення грошових коштів проводиться як за рахунок виявлених у боржника коштів, так і шляхом звернення стягнення на наявне у нього майно.

З цих підстав у позивача є підстави вважати своє право порушеним через неправомірне користування з боку відповідача майном його боржника, що створює перешкоди у реалізації цього майна на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 07.06.2013 року ВП № 38442718 (а.с. 17) відділом примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1433-2011 від 27.05.20143 року, виданого на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" по кредитному договору в розмірі 2426826,99 грн. солідарно.

У відповідності до наданого уточнення до позовних вимог, позивач просить задовольнити позов на підставі ст. 387 та 391 ЦК України, згідно яких власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач, як іпотекотримач спірного майна за договором іпотеки від 02.10.2008 року, користується всіма правами власника майна для захисту своїх прав, що випливає з наступного:

Згідно ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є:

1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);

4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Згідно ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до речових прав та обтяжень на нерухоме майно, що підлягають реєстрації належить в т. ч. іпотека.

Згідно ст. 396 ЦК особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу ( про захист права власності).

Відповідач не заперечив суду факт користування ним спірними приміщеннями, які є обтяженими правами позивача за договором іпотеки від 02.10.2008 року, спір у добровільному порядку між сторонами не було врегульовано.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЗУ "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Позивач наголошує, що він не надавав іпотекодавцю ОСОБА_3 (третя особа) письмової згоди на передачу іпотечного майна у користування будь-яким особам, в т.ч. і відповідачу у справі, а тому будь-які угоди про користування спірним майном за участі відповідача у справі є недійсними.

У відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Дії третьої особи ОСОБА_3 щодо передачі іпотечного майна в користування відповідачу є порушенням вимог ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", яким встановлено, що виключно на підставі згоди іпотекодержателя іпотекодавець має право в т.ч. передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Відповідач та третя особа у справі не спростували доводів позивача про незаконність користування з боку ТОВ "Нова пошта" спірним майном та не надали доказів правомірності володіння і користування цим нерухомим майном з боку відповідача.

Статтями 15,16 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, способами та в порядку, встановленими чинним законодавством або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивач в силу договору іпотеки від 02.10.2008 року та Закону України "Про іпотеку" має зареєстроване в установленому порядку речове право на чуже майно - предмет іпотеки.

Як вказано вище, згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (захист права власності).

Ст. 391 ЦК України дозволяє власнику майна вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При застосуванні даної норми повинна бути відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі.

Як встановлено судом, відповідачем та третьою особою не було подано у справу жодного заперечення проти правомірності обтяження за позивачем на спірне майно в силу договору іпотеки від 02.10.2008 року, спорів між учасниками процесу з приводу їхніх самостійних прав на спірне майно - немає, оскільки про це суду не подано доказів.

За таких обставин позивач в силу положень ст. ст. 391, 396 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права на спірне майно, а у відповідача відсутні законні правові підстави перебувати в ньому, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог позивача, які підлягають до повного задоволення.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача, з якого на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (ідентифікаційний код 31316718, м. Полтава, вул. Фрунзе, 57) звільнити від свого власного та орендованого у інших осіб майна незаконно займані під розташування відділення № 3 ТОВ "Нова пошта" м. Умань приміщення, а саме - нежитлові приміщення першого поверху, що знаходяться у АДРЕСА_1, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 та зареєстровані у реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 20796964.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (ідентифікаційний код 31316718, м. Полтава, вул. Фрунзе, 57) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" (ідентифікаційний код 14305909, м. Київ, вул. Лєскова, 9) -- 1218,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 12 серпня 2015 року.

Суддя Н.М. Спаських