ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.08.2015 Справа № 920/1164/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрСумиліфт»,

м. Суми,

до відповідача: Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради,

м. Суми,

про стягнення 1 406 836 грн. 62 коп.

СУДДЯ ДЖЕПА Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: Гурнак С.О. (довіреність № 6 від 22.06.2015),

від відповідача: Сінько О.А. (довіреність б/н від 27.07.2015).

При секретарі судового засідання Куриленко О.В.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 04.08.2015 до 06.08.2015 - 12 год. 00 хв.

Суть спору: позивач просив суд стягнути з відповідача 1 406 836 грн. 62 коп. заборгованості відповідно до укладеного між сторонами договору підряду № 2 від 01.02.2012, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також надав додаткові письмові пояснення від 05.08.2015 разом із копіями документів, про витребування яких просив позивач в клопотанні від 04.08.2015. Також ним 06.08.2015 подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії Додаткової угоди № 10 до Договору підряду № 2 від 01.02.2012 та копій рішень господарських судів. Дані документи оглянуті судом та приєднані до матеріалів справи. Крім того, подане клопотання про те, що частина раніше поданих позивачем документів підтверджує виконання укладеного між сторонами Договору № 300 від 04.06.2013 щодо диспетчерського обслуговування ліфтів і до предмету даного спору не мають відношення, а тому просить вважати їх такими, що подані помилково.

Відповідач в судовому засіданні та у письмовому відзиві від 06.08.2015 проти задоволення позову заперечував.

Представником відповідача подано 04.08.2015 клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дане клопотання на підставі ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом задоволено.

Також представником відповідача подано до суду 04.08.2015 клопотання про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог - Товариства з обмеженою відповідальністю «Міськсумиліфт» та Приватного будівельно-ремонтного підприємства «Рембуд», з огляду на той факт, що відповідачем з даними підприємствами були укладені договори на виконання аналогічних послуг.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлене ним клопотання підтримав у повному обсязі. Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечував.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, в задоволенні даного клопотання суд відмовляє, оскільки вищезазначені особи не є сторонами господарських відносин, що є предметом даного спору. Так, надані представником відповідача акти прийняття-здачі робіт з іншими підприємствами, не стосуються даного предмету спору, оскільки КП «Сумижитло» СМР, як суб'єкт господарювання, самостійно приймає рішення щодо розпорядження власними коштами і оплати робіт за укладеними ним договорами, й відповідно, рішення суду в даній справі не впливає на права та обов'язки вищевказаних осіб.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної перевірки додержання законодавства службовими особами КП «Сумижитло» СМР під час забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, 17.09.2014 прокуратурою м. Суми внесено подання № 120-8027вих14 про усунення порушень вимог законодавства про житлово-комунальні послуги. У вказаному поданні прокурором м. Суми також зазначено про належне виконання умов договору № 2 від 01.02.2012 ТОВ «УкрСумиліфт» та укладення зі сторони КП «Сумижитло» СМР подвійних договорів з іншими підприємствами, що є порушенням вимог чинного законодавства. Так, зокрема пунктом 2 подання, прокурор вимагав в установленому законодавством порядку вирішити питання про усунення порушень законодавства в частині здійснення подвійної оплати за надані послуги, із вжиттям заходів щодо розірвання договорів, укладення яких призвело до порушення вимог чинного законодавства. Внаслідок чого керівництвом КП «Сумижитло» СМР вирішено було не проводити розрахунки з підприємствами, з якими укладено договори з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на об'єктах, що обслуговувались ТОВ «УкрСумиліфт» по договору № 2 від 01.02.2012, в тому числі і у спірний період, що підтверджується копією наказу КП «Сумижитло» СМР від 24.09.2014 № 345.

Також представником відповідача 06.08.2015 подано клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому просить призначити відповідну експертизу, поставивши на вирішення експерта державної установи питання: «Чи збігаються за адресою акти виконаних робіт, що надані позивачем ТОВ «УкрСумиліфт» та акти виконаних робіт ПРПБ «Рембуд» та ТОВ «Міськсумиліфт»?»

Представник відповідача в судовому засіданні заявлене ним клопотання підтримав у повному обсязі. Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечував.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, в задоволенні даного клопотання суд відмовляє, з огляду на те, що відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Господарським судам необхідно враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. В той же час, поставлене відповідачем у клопотанні про призначення судової експертизи питання не є таким, що потребує спеціальних знань. Відповідь на нього можливо отримати шляхом дослівного співставлення назв вулиць та номерів будинків (під'їздів будинків) під час оцінювання судом наданих сторонами доказів в їх сукупності для встановлення обставин справи та дійсних правовідносин сторін.

Судом враховано, що саме з метою дотримання прав сторін щодо викладення своєї позиції у письмовому вигляді щодо додатково наданих сторонами доказів та клопотань, можливості ознайомлення сторін з матеріалами справи, судом було оголошено перерву з 04.08.2015 по 06.08.2015.

Тому суд дійшов висновку, враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, що є підстави для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив:

ТОВ «УкрСумиліфт» відповідно до Статуту та Дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, надає послуги по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і систем диспетчеризації на території міста Суми та деяких міст Сумської області.

01.02.2012 між КП «Сумижитло» СМР та ТОВ «УкрСумиліфт» укладено Договір підряду № 2.

Згідно п. 1.1. даного Договору (в редакції згідно Додаткового договору від 03.09.2013 № 9 до Договору підряду № 2 від 01.02.2012) Підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації на об'єктах Замовника, визначених Додатком № 1 та Додатком № 2, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 7.1., 7.2 Договору підряду № 2 від 01.02.2012 Договір вступає в силу з 01.02.2012 і діє по 01.07.2013. Якщо за два місяці до закінчення терміну дії Договору ні одна зі сторін не заявить про припинення його дії, то Договір вважається продовженим ще на один рік.

Оскільки заяв про припинення дії договору від жодної зі сторін не надходило, він діяв до 01.07.2014 з подальшою пролонгацією.

В подальшому перелік ліфтів, які обслуговує Підрядник збільшувався і змінювався, про що між сторонами укладалися відповідні Додаткові договори.

У березні - червні 2014 року ТОВ «УкрСумиліфт», як Підрядник, виконував роботи по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на об'єктах Замовника, визначених Додатковим договором № 9 від 03.09.2013 до Договору підряду № 2 від 01.02.2012.

Заборгованість нарахована позивачем, починаючи з 13.03.2014.

Пунктом 5.3. 5.4. Додаткового договору № 2 від 01.03.2012 до Договору підряду № 2 від 01.02.2012, яким внесено зміни у розділ 5 даного Договору (Порядок розрахунків) передбачено, що Замовник здійснює повний розрахунок за виконані Підрядником роботи до 30 (тридцятого) числа поточного місяця в межах коштів, сплачених споживачами, з урахуванням коштів по пільгам та субсидіям, що користуються послугами Замовника на Об'єктах, які обслуговує Підрядник відповідно до умов цього Договору. У разі несвоєчасного надання належним чином оформлених Актів виконаних робіт, Замовник має право на додаткове відтермінування платежу за виконані роботи в 15 (п'ятнадцять) банківських днів.

У встановлені Договором строки Підрядник ТОВ «УкрСумиліфт» склав акти виконаних робіт за березень 2014 року та направив на адресу Замовника супровідним листом № 60 від 02.04.2014 цінною кореспонденцією з описом вкладень.

Дану кореспонденцію КП «Сумижитло» СМР отримало, проте листом 1020/15.01-04 від 09.04.2014 необґрунтовано повернуло на адресу ТОВ «УкрСумиліфт» не підписаними та не скріпленими печаткою з боку Замовника.

ТОВ «УкрСумиліфт» надало відповідь на лист КП «Сумижитло» СМР щодо повернення актів виконаних робіт та надіслало їх на адресу останнього повторно листом № 78 від 30.04.2014.

Відмовляючи у прийманні актів за березень 2014 р., відповідач посилається на те, що Договір підряду № 2 про організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації від 01.02.2012 вважає розірваним з 15.10.2013.

Акти виконаних робіт за квітень 2014 року по договору підряду № 2 були направлені на адресу Замовника супровідним листом № 77 від 30.04.2014 цінною кореспонденцією з описом вкладень, за травень - супровідним листом № 90 від 02.06.2014 цінною кореспонденцією з описом вкладень, за червень - супровідним листом № 106 від 02.07.2014 цінною кореспонденцією з описом вкладень.

Таким чином, на адресу Замовника Підрядником були направлені по два екземпляри актів приймання виконаних робіт (надання послуг) за березень-червень 2014 року по Договору підряду № 2 від 01.02.2012 на загальну суму 1 406 836 грн. 62 коп.

З матеріалів справи вбачається, що на дані листи відповіді чи належних чином оформлених екземплярів актів виконаних робіт на адресу ТОВ «УкрСумиліфт» не надходило.

Вважаючи, що відмова КП «Сумижитло» СМР від прийняття виконаних ТОВ «УкрСумиліфт» у повному обсязі робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на об'єктах Замовника, та, у свою чергу, від підписання актів виконаних робіт, не звільняє Замовника від їх оплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Представником відповідача було заявлено клопотання про надання йому можливості подати зустрічний позов або вирішення судом в порядку, визначеному ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, питання про визнання недійсним договору № 2 від 01.02.2012 в межах розгляду даної справи.

При оцінці даних доводів відповідача судом враховано, що рішенням господарського суду Сумської області від 19.06.2014 у справі № 920/609/14 за позовом КП «Сумижитло» СМР до ТОВ «УкрСумиліфт» про визнання недійсним договору підряду № 2 від 01.02.2012, яке залишене в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.09.2014, в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до п. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням дру гої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити викона ну роботу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняту роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процессуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, так як рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Як вбачається зі змісту Договору підряду № 2 від 01.02.2012, а саме п. 7.2., якщо за два місяці до закінчення терміну дії Договору ні одна зі Сторін не заявить про припинення його дії, то Договір вважається продовженим ще на один рік. Пунктом 7.3. Договору підряду № 2 від 01.02.2012 в редакції Додаткового договору від 01.03.2012 Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку, письмово попередивши про такий намір за 15 календарних днів.

Відповідно до вимог ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється чи розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

На підставі вищевикладеного, оскільки жодна зі сторін в установленому законом порядку не заявила про розірвання договору, то відповідно строк його дії було продовжено до 01.07.2014 та в подальшому продовжено до листопада 2014 року.

В свою чергу, факт того, що Договір № 2 від 01.02.2012 є таким, що не розірваний, встановлений рішеннями судів, що набрали законної сили (постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 в справі № 920/1426/14, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.04.2014 в справі № 920/1958/13), копії яких містяться в матеріалах справи, а тому дана обставина не підлягає доказуванню по даній справі.

Крім того, дану обставину встановлено рішенням господарського суду Сумської області від 09.12.2014 в справі № 920/475/14.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем, на виконання умов Договору № 2 від 01.02.2012 своєчасно були складені та направлені на юридичну адресу відповідача акти надання послуг за березень-червень, про що свідчать наявні в матеріалах справи супровідні листи, квитанції про направлення цінного листа з описом вкладення та повідомлення про вручення супровідного листа та актів надання послуг за вказаний період.

Надані представником відповідача акти прийняття-здачі робіт з іншими підприємствами, жодним чином не стосуються даного предмету спору, оскільки КП «Сумижитло» СМР як суб'єкт господарювання самостійно приймає рішення щодо розпорядження власними коштами і оплати робіт за цими договорами.

Як вже було зазначено, з матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної перевірки додержання законодавства службовими особами КП «Сумижитло» СМР під час забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, 17.09.2014 прокуратурою м. Суми внесено подання № 120-8027вих14 про усунення порушень вимог законодавства про житлово-комунальні послуги. У вказаному поданні прокурором м. Суми також зазначено про належне виконання умов договору № 2 від 01.02.2012 ТОВ «УкрСумиліфт» та укладення зі сторони КП «Сумижитло» СМР подвійних договорів з іншими підприємствами, що є порушенням вимог чинного законодавства. Так, зокрема пунктом 2 подання, прокурор вимагав в установленому законодавством порядку вирішити питання про усунення порушень законодавства в частині здійснення подвійної оплати за надані послуги, із вжиттям заходів щодо розірвання договорів, укладення яких призвело до порушення вимог чинного законодавства. Внаслідок чого керівництвом КП «Сумижитло» СМР вирішено було не проводити розрахунки з підприємствами, з якими укладено договори з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на об'єктах, що обслуговувались ТОВ «УкрСумиліфт» по договору № 2 від 01.02.2012, в тому числі і у спірний період, що підтверджується копією наказу КП «Сумижитло» СМР від 24.09.2014 № 345.

Стосовно заперечень відповідача щодо відсутності у позивача права на проведення робіт з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації у спірний період, судом встановлено наступне.

До 13.03.2014 відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2013 в справі № 818/8416/13-а тимчасово діяла заборона для ТОВ «УкрСумиліфт» на проведення робіт по ремонту та експлуатації ліфтового обладнання.

В той же час, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2014 в даній справі скасовано заходи реагування у сфері державного нагляду, застосовані до ТОВ «УкрСумиліфт» постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2013 у вигляді зупинення робіт по ремонту та технічному обслуговуванню ліфтового обладнання у зв'язку з виявленням порушень, зазначених у рядках № 3, 4, 5, 8, 9, 22, 23, 25, 27, 28, 29, 30, 32, 34, 35, 36, таблиці розділу 5 акту перевірки, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлені позивачем, починаючи саме з 13.03.2014 відповідно.

На підтвердження виконання робіт у березні-червні 2014 року позивачем надані суду копії накладних, з яких вбачається, матеріали були по ним придбані та використані ТОВ «УкрСумиліфт» при виконанні робіт з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації у період з 13.03.2014 по 30.06.2014.

Так, зокрема, з накладної № 19 від 08.07.2013 вбачається придбання котушки електромагніта короткоходового у кількості 10 шт., тоді як в акті списання ТМЦ за травень 2014 року дана деталь використана при виконанні робіт, аналогічно і електродвигун приводу дверей с к.р. у кількості 2 шт., що були придбані згідно вказаної накладної використаний при виконанні робіт, що підтверджується актом списання ТМЦ за червень 2014 р. тощо.

Щодо посилань представника відповідача на те, що акти з ТОВ «УкрСумиліфт» за період березень-червень 2014 р. не були підписані, а тому відповідно роботи не виконувались та не приймались, суд враховує наступне.

Акт виконаних робіт, згідно з умовами укладеного сторонами договору, є документом, який відповідним чином засвідчує факт надання послуги (здачі результатів виконаних робіт). Таким чином, під час розгляду спору господарський суд, враховуючи обставини, що входять до предмету доказування в праві, зобов'язаний встановити, чи має місце факт надання послуги (виконання роботи) відповідно до умов Договору. При цьому, відсутність підписаного двостороннього акта виконаних робіт не є перешкодою для захисту суб'єктивного матеріального права (у цьому випадку шляхом стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неоплати виконаних робіт), у разі, якщо господарський суд, на підставі зібраних у справі та оцінених у сукупності доказів, встановить факт надання послуги (виконання робіт) належним чином та в установлений договором строк.

У наданих позивачем копіях паспортів ліфтів містяться дані щодо призначення відповідальної особи за технічне обслуговування ліфтів, як того вимагає п. 9.7.8 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів, що затверджені Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та Гірничого нагляду від 01.09.2008 № 190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 № 937/15628, яким визначено, що посада, прізвище, ім'я та по батькові і підпис працівників, відповідальних за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфта та за його справний стан, дата й номер наказу про призначення й закріплення за ними ліфта, а також їх підписи заносяться до паспорта ліфта.

Крім того, п.9.5.4 та п.9.7.9 цих Правил встановлено, що після закінчення технічного огляду фахівець, який його провів, робить відповідний запис у паспорті устаткування про результати технічного огляду, дозволені параметри експлуатації і строк наступного технічного огляду, скріплюючи запис підписом і печаткою. Огляд ліфтів може доручатись електромеханіку, який здійснює технічне обслуговування і ремонт ліфтів. Результати огляду заносяться до журналу оглядів ліфтів.

Крім того, п.9.7.10. Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів встановлено, що вся інформація про виконаний ремонт на ліфтів (вид ремонту, дата виконання, прізвище та підпис виконавця роботи) та відмітки про усунення несправностей заносяться виконавцем в журнал технічного огляду, який знаходиться в машинному приміщенні. Електромеханіки ліфтової аварійної служби (ЛАС) також зобов'язані записувати в цьому журналі дату, перелік виконаних робіт, прізвище та підпис виконавця. Таким чином, відповідальною особою за виконання ремонтів ліфтів є електрик, особа якого повинна бути зазначена в паспорті ліфта.

Так, з наявних матеріалів актів списання за березень-червень 2014 року вбачається, що дані акти підписані особою, що зазначена в паспортах ліфтів, як відповідальна особа - це працівник ТОВ «УкрСумиліфт», та журналах ремонту та огляду ліфтів містяться відповідні записи, внесені відповідно до вищевказаних вимог Правил.

Таким чином, відмова від прийняття виконаних ТОВ «УкрСумиліфт» якісно і а у повному обсязі робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на об'єктах Замовника, та, у свою чергу, від підписання актів виконаних робіт не звільняє Замовника від їх оплати.

У зв'язку з порушенням взятих на себе договірних зобов'язань щодо оплати виконаних робіт у КП «Сумижитло» СМР перед ТОВ «УкрСумиліфт» за березень-червень 2014 року сформувалася заборгованість у розмірі 1 406 836 грн. 62 коп., яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 49 ГПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору в сумі 28 136 грн. 73 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 837, 853, 882 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Горького, б. 21, ; р/р 0800 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р 7274 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 337546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрСумиліфт» (40030, м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, б. 21, ; р/р 8994 у ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 337546) заборгованість в сумі 1 406 836 грн. 62 коп., а також 28 136 грн. 73 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.08.2015.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА