РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015Справа №910/16372/15

За позовом Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

До Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

Про стягнення 297 300,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Федорчук О.В. - по дов. № 50 від 20.01.2015

від відповідача Кулаков В.В. - по дов. № 00097/0/14-158 від 10.08.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» 297 300,00 грн., як безпідставно набуті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір підряду № 32 від 07.06.2013. Ціну договору з урахуванням додаткової угоди № 1 від 23.07.2013 визначено в розмірі 3 871 634,00 грн. За актами приймання-передачі № 1 та № 1/1 від 12.09.2013 виконано підрядні роботи на загальну суму 3 871 631,83 грн., які були оплачені повністю. Відповідно до аудиторського звіту КП «Київекспертиза» № 070-5-07/22 від 11.06.2015 проведеного з перевіркою правильності застосування норм, розцінок, коефіцієнтів та контрольними обмірами встановлено, що вартість виконаних ПАТ «ХК «Київміськбуд» за договором підряду № 32 від 07.06.2013 робіт завищена на суму 297 300,00 грн. Позивач з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України просить стягнути дану суму з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2015 порушено провадження у справі № 910/16372/15 та призначено її до розгляду на 13.08.2015.

Позивач в судовому засіданні 13.08.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 13.08.2015 відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що звіт КП «Київекспертиза» № 070-5-07/22 від 11.06.2015 не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем договірних зобов'язань і завдання позивачеві збитків, шляхом умисного завищення вартості будівельних робіт. Зазначає, що позивачем були прийняті роботи за актами приймання-передачі № 1 та № 1/1 від 12.09.2013 та оплачені повністю без будь-яких на те зауважень згідно умов договору підряду № 32 від 07.06.2013, а тому підстави для стягнення надлишково оплачених коштів в сумі 297 300,00 відсутні.

В судовому засіданні 13.08.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.06.2013 між Управлінням освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (замовник) та Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (підрядник) було укладено договір підряду № 32 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов'язався у 2013 році виконати роботи з капітального ремонту дитячого навчального закладу (ЖНЗ) № 285 за адресою: м. Київ, просп. Глушкова, 41 Б, а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з п. 3.4. договору ціна договору становить 4 300 368,00 грн.

Додатковою угодою № 1 від 23.07.2013 у зв'язку із зменшенням обсягів закупівлі робіт ціну договору сторонами встановлено в розмірі 3 871 634,00 грн.

Відповідно до п. 6.4. договору замовник зобов'язаний прийняти виконані підрядником роботи протягом 5 днів з моменту їх подання. Термін подання до прийняття виконаних робіт - день подачі замовнику акта здачі-приймання виконаних робіт форми КБ-2в.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем передані, а позивачем прийняті роботи на загальну суму 3 871 631,83 грн. за наступними актами приймання-передачі виконаних підрядних робіт:

№ 1 від 12.09.2013 на суму 3 843 422,40 грн.;

№ 1/1 від 12.09.2013 на суму 28 209,43 грн.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що оплата робіт здійснюється поетапно за фактично виконані роботи на підставі оформлених сторонами актів виконаних робіт.

Як вказує позивач та не заперечує відповідач виконані роботи сплачені у повному обсязі в розмірі 3 871 631,83 грн.

У 2015 році КП «Київекпертиза» згідно з дорученням Головного управління внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 070-4/250 від 08.12.2014, наказу по КП «Київекпертиза» № 92-КО від 08.12.2014 проводилась перевірка відповідності обсягів виконаних підрядних робіт, затвердженій проектно-кошторисній документації, поданих до сплати обсягів робіт шляхом безпосередньої перевірки в натурі та документальної перевірки вказаного об'єкту, за результатами якої складено довідку № 09/105-58 від 01.02.2015 та аудиторський звіт № 070-5-07/22 від 11.06.2015.

Так, відповідно до аудиторського звіту № 070-5-07/22 від 11.06.2015 перевірки вартості виконаних робіт на об'єкті було виявлено завищення вартості виконаних робіт відповідачем за договором на суму 297 300,00 грн.

Спір виник в зв'язку з тим, що на думку позивача кошти в сумі 297 300,00 грн., які становлять вартість завищених робіт, набуті відповідачем безпідставно, а тому підлягають поверненню на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України

Пунктом 7 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Згідно з ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України ціна у господарському договорі визна чається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встано влюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами міс цевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, істотними вважаються насамперед ті умови договору, які названі такими за законом.

Згідно з п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Сторонами договору було узгоджено ціну договору (розмір вартості робіт) в сумі 3 871 634,00 грн. з урахуванням укладеної додаткової угоди № 1 від 23.07.2013.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Обидві сторони договору вказують на виконання робіт на суму 3 871 631,83 грн. та сплату їх в повному обсязі. Отже, позивачем були прийняті виконані відповідачем роботи без зауважень, оскільки доказів протилежного не подано.

Частиною 2 ст. 632 Цивільного кодексу України регламентовано, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Слід зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 3.5. договору ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні, яка у двадцятиденний строк після одер жання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її розгляду.

Однак, судом встановлено, що на день вирішення спору сторонами не уклада лось будь-яких змін до договору підряду в частині узгодження нового розміру ціни договору.

Відповідно до частин 4-5 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінте ресована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Доказів того, що позивач звертався з позовом до суду про спонукання від повідача про внесення змін до договору підряду в частині нового розміру його ціни не подано.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що сплачені ним кошти в розмірі 297 300,00 грн. є безпідставно набутими відповідачем, оскільки вони сплачені на підставі договору.

Таким чином, кошти в розмірі 297 300,00 грн. отримані відповідачем та знаходяться у нього на достатній правовій підставі.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Таким чином, позовні вимоги Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації безпідставні та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.08.2015.

СуддяВ.В.Сівакова