ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 р. Справа № 909/827/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунальне підприємство "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області, вул. Івасюка,13, с.Копанки, Калуський район, Івано-Франківська область,77330

поштова адреса : вул. Каракая,25, м. Калуш, а/с1600, 77300

до відповідача: Комунальний заклад "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" Медична, 6, м.Калуш, Івано-Франківська область,77300

про стягнення заборгованості в сумі в сумі 29 491,87 грн.

за участю

Від позивача: Хацевич М.В. ( паспорт СС 252537 від 27.05.1997)директор;

Від відповідача Дмитерчук М.М. ( довіреність №1139 від 11.06.15)-заступник головного лікаря з економічних питань;

встановив

що Комунальне підприємство "Теплосервіс" Калуської районної ради звернулось до господарського суду з позовом до Комунального закладу "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" про стягнення заборгованості в сумі в сумі 29 491,87 грн. 23.07.2015р. судом винесено ухвалу про порушення провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.07.2015р. В порядку ст 77 ГПК України, в зв'язку з відсутністю представників відповідача, розгляд справи було відкладено на 05.08.201року.

Представник позивача в судове засідання з'явився, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позовні вимоги позивач виклав у позовній заяві, вказуючи при цьому, на:

- укладення 27 листопада 2013 року між КП «Теплосервіс» Калуської районної ради ( первісний кредитор) та комунальним закладом «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад (боржник) та комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (новий кредитор) договору № 15 про відступлення (передачу) права вимоги на суму 927671,00 грн. (сплата заборгованості за теплову енергію поставлену боржнику в період з лютого по квітень 2013 року).

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, в частині оплати, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 29490,87грн.

- п.7.2. Договору, на підставі якого, відповідачу нараховано 2402,79грн.- пені;

- приписи ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно яких, позивачу нараховано 20626,78грн. - інфляційних втрат, 2148,20грн. - 3% річних;

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнає, просить суд в частині стягнення інфляційних збитків, 3% річних та пені - відмовити, обґрунтовуючи дану вимогу тяжким фінансовим становищем КЗ "Центральна районна лікарня".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

27 листопада 2013 року між КП «Теплосервіс» Калуської районної ради (первісний кредитор) та комунальним закладом «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад (боржник) та комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (новий кредитор) був укладений договір №15 про відступлення (передачу) права вимоги на суму 927671,00 грн. (сплата заборгованості за теплову енергію поставлену боржнику в період з лютого по квітень 2013 року).

17 грудня 2013 року між КП «Теплосервіс» Калуської районної ради ( первісний кредитор) та КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад» (Боржник), та КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради (Новий кредитор) укладено додаткову угоду до договору про відступлення (передачу) права вимоги від 27. 11. 2013 року № 15 про право вимоги на суму виконання боржником зобов'язання за основним договором на суму 892660,22 грн.. (сплата заборгованості за теплову енергію поставлену боржнику в період з лютого по квітень 2013року), а 35010,78 грн. боргу залишилось для сплати боржником комунальному підприємству «Теплосервіс» Калуської районної ради.

Станом на 01. 07. 2015 року сума боргу 29 490,87 грн. не оплачена.

Відповідно до п. 4.1. Договору основного оплата за тепло здійснюється покупцем (боржником) в термін до 09 числа місяця, наступного за місяцем ставки теплової енергії.

Відповідач(боржник) в порушення умов договору № 1/3 від 17.01.2013 року не здійснив оплату за спожиту теплову енергію в установлений строк.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Однак, відповідач неналежно виконав взяті на себе договірні зобов'язання, в частині оплати послуг і як наслідок, виникла заборгованість в сумі 29490,87грн..

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Крім суми основної заборгованості, позивач просить суд стягнути на його користь 3% річних- 2148,20грн. 20626,78грн.- інфляційних втрат та пеню в розмірі 2402,79грн.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги (цесія) являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Тобто, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити.

Статтею 514 Цивільного кодексу України унормовано обсяг прав, що переходить до нового кредитора у зобов'язанні. Так, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з п. 1. додаткової угоди від 17.12.2015року до договору про відступлення (передачу) права вимоги від 27.11.2013роуц №15 року новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, тобто сторони визначили умовами договору, що до нового кредитора переходить не лише сума основного боргу, а й всі інші зобов'язання передбачені договором.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, враховуючи той факт, що основний борг не погашено, нарахував відповідачу 3% річних- 2148,20грн. 20626,78грн.- інфляційних втрат.

Проте, враховуючи, що договір про відступлення (передачу) права вимоги № 15 укладений 17.12.2013року перебіг початку нарахування 3% річних є 18.12.2013року, а для інфляційних втрат - січень 2014року.

Згідно з арифметичним розрахунком, проведеним судом за допомогою ІПС «Законодавство» розмір 3 % річних за період з 18.12.2013року по 30.06.15 року становить 1504,52грн, інфляційні збитки з січня 2014року по червень 2015року становлять 22118,28грн

Враховуючи, що суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, до стягнення підлягає: 3% річних -1504,52грн. та 20626,78грн. інфляційних втрат. В частині стягнення 643,68грн. 3% річних - відмовити.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача відповідно до п.7.2. договору № 1/3 від 17.01.2013року 2402,49грн. пені.

Проте, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги так як у Договорі № 15 про відступлення (передачу) права вимоги від 27.11.2013року та додатковій угоді від 17.12.2013року відсутня вказівка щодо передачі позивачу права на стягнення пені, яка існувала на момент укладення вказаного договору.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, що складає 1218,00 грн., у зв'язку з чим відмовляє у цій частині вимог.

Крім того, слід зазначити, що в задоволенні усного клопотання відпровідча про відмову у задоволенні 3% річних, інфляційних втрат та пені суд відмовляє з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, передбачені названою статтею 3% процентів річних є платою за користування чужими грошовими коштами, правова природа яких, є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань, тобто вони не є мірою відповідальності (штрафними санкціями, передбаченими ст.230 ГК України), а тому на них не поширюються положення ч.1 ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України та ст.83 ГПК України щодо зменшення розміру штрафних санкцій.

Що стосується стягнення пені - суд відмовив у задоволенні даної вимоги.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на основі вище вказаного, обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 29491,87грн. основного боргу, 3% річних -1504,52грн. та 20626,78грн. інфляційних втрат. В частині стягнення 643,68грн. 3% річних та 1218грн. пені - відмовити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, правило ст.49 Господарського процесуального кодексу України, щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною ставкою (п. 4.1.постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"№7 від 21.02.13р.)

Керуючись ст. 124 Конституції України , ст. ст. 11, 512, 514, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. 33, 44, 49, ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Комунального підприємства "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області, вул. Івасюка,13, с.Копанки, Калуський район, Івано-Франківська область до Комунального закладу "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" Медична, 6, м.Калуш, Івано-Франківська область про стягнення заборгованості в сумі в сумі 29 491,87 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" Медична, 6, м.Калуш, Івано-Франківська область ( код 33578224) на користь Комунального підприємства "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області, вул. Івасюка,13, с.Копанки, Калуський район, Івано-Франківська область (код 34160263) - 29491,87грн.( двадцять дев"ять тисяч чотириста дев"яносто одна грн. 87коп) основного боргу, 3% річних -1504,52грн.( одна тисяча п"ятсот чотири грн. 87коп), 20626,78грн. інфляційних втрат. ( двадцять тисяч шістсот двадцять шість грн.78коп). та 1827,00грн. ( одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00коп. судового збору. Видати наказ.

В частині стягнення з Комунального закладу "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" Медична, 6, м.Калуш, Івано-Франківська область - 643,68грн. 3% річних та 1218грн. пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.08.15

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Бандурка В.Ю. 07.08.2015року