ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.08.15р. Справа № 904/166/14

За позовом ОСОБА_1 (04074, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім СЕВЕКО" (03026, м. Київ, провулок Охотський, 1-Б, )

про стягнення вартості частки у статутному капіталі в розмірі 5 495 600,00 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Суддя Петрова В.І.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт сарії АМ №226996 виданий 18.12.2000

ОСОБА_2, дов. №83 від 19.03.2014

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з Відповідача 5 495 600,00 грн. 00 коп. вартості частини майна товариства, пропорційну часті ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ "Торговий дім СЕВЕКО".

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позовну заяву зазначає, що Позивачка скористалася своїм правом на вихід з товариства у спосіб, передбачений законом, а Відповідач схвалив відповідне рішення учасника, прийняв рішення про виплату їй вартості належної частки у статутному капіталі, та здійснив її фактичну виплату на користь Позивачки, що підтверджується доданими у справу видатковим касовим ордером №62 від 03.12.2012 року.

20.03.2014 року, заперечуючи факт здійснення виплати вартості частки в майні товариства, Позивачка заявила клопотання про призначення судової експертизи, на вирішення якої запропонувала поставити п'ять питань, в тому числі щодо технічної експертизи документа (ордеру №62 від 03.12.2012 року), на який посилається Відповідач в обґрунтування своїх заперечень, та економічної експертизи. Проведення експертизи, Позивач просила доручити Київському експертно-дослідному центру.

Ухвалою суду від 25.09.2014 року, у справі призначено проведення комплексної судової експертизи.

В судовому засіданні 12.08.2015 року вирішено питання про зупинення провадження у справі на час проведення судово-технічної частини дослідження на підставі пункту першого частини другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Відповідачеві у справі в межах заявленої до стягнення суми 5 495 600 грн. 00 коп., які розміщені на рахунках у банківських установах, реквізити яких наведені в клопотанні. Крім того, Позивач просить суд вжити заходи забезпечення шляхом заборони державно реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вносити зміни до відомостей про ТОВ "Торговий Дім СЕВЕКО".

В обґрунтування клопотання Позивач зазначає, що Відповідач вчиняє дії спрямовані на виведення майна підприємства та його грошових коштів на рахунки фіктивних підприємств, що підтверджується ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справах про здійснення тимчасового доступу до речей та документів.

Крім того, Позивач зазначає, що керівником Відповідача, який одночасно є засновником даного товариства подані недостовірні відомості щодо місцезнаходження підприємства, що на думку Позивача свідчить про вчинення дій, спрямованих на припинення діяльності підприємства з метою уникнення виконання рішення суду у даній справі.

Також в якості підстав для вжиття заходів забезпечення позову, Позивача зазначає, про відомі йому обставини щодо продажу відповідачем майна товариства, та звільнення його працівників.

Наведені обставини, на думку Позивача, дають підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Щодо вжиття заходів шляхом заборони проведення реєстраційних дії, в якості підстав для застосування таких заходів, Позивач зазначає, що Відповідачем може бути прийнято рішення про припинення товариства як юридичної особи, що виключить можливість виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

В постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року №16 вказано, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року №16 забезпечення позову виступає як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичних або фізичних осіб, і може застосовуватись на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Оцінюючи доводи Позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи те, що позовні вимоги стосуються стягнення значної суми грошових коштів, при цьому, в умовах вільного розпорядження відповідачем грошовими коштами він має можливість витрачати їх на власний розсуд, незважаючи на вирішення справи судом, приймаючи до уваги обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (зокрема, вибраний захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та імовірність утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів знаходить достатньо підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах розміру заявлених позовних вимог. При цьому, суд відмовляє в накладені арешту на конкретні, зазначені в заяві рахунки, з огляду на не доведеність факту їх належності саме відповідачу.

Суд не убачає підстав для задоволенні заяви позивача в частині вжиття заходів до забезпечення позовної заяви шляхом заборони державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вносити зміни до відомостей про ТОВ "Торговий Дім СЕВЕКО", оскільки згідно приписів ч. 4 ст. 67 ГПК України, забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин шляхом заборони здійснювати органам державної влади покладені на них згідно із законом повноваження, не допускається.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім СЕВЕКО" (03026, м. Київ, провулок Охотський, 1-Б, ) в межах ціни позову - 5 495 600 грн. 00 коп.

В решті заяви відмовити.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня, наступного за днем прийняття.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з дня її прийняття.

Дату і номер рішення, дату набрання чинності рішенням, в ухвалі про забезпечення позову не зазначено, оскільки згадану ухвалу винесено до прийняття рішення по справі і стягнення за нею не здійснюється.

Суддя ОСОБА_3

Суддя В.І. Петрова

Суддя С.В. Мартинюк