ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"06" серпня 2015 р. Справа № 923/1062/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "ЕРА" про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1 000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.) по справі порушену

за заявою: Приватного акціонерного товариства "Балаклавське рудоуправління ім.Горького" м. Севастополь,

до: Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" місцезнаходження: 73019, м. Херсон, Карантинний острів, 1,

про визнання банкрутом

За участю представників сторін

від кредиторів: - Сологуб О.В. дов. б/н від 09.12.2014р. - ПАТ "Балаклавське рудоуправління ім. Горького";

- Сологуб О.В. дов. № 2206/15-1 від 22.06.2015р. - ТОВ " КОНСАЛТИНГ-ГАММА";

- Лихошапко Д.М. дов. № 16639/10 від 23.06.2015р. - УПФУ в м. Херсоні;

- Міщенко С.І. дов. № 270/14-Н від 02.06.2014 р. - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль";

- Сядро О.В. дов. № б/н від 25.06.2015р. - ТОВ "ОЛК АЛЬФА";

- Галицька Н.А. дов. № ДУ04-1488/0/6-15 від 05.03.2015р. - Державна служба зайнятості;

- Салата І.І. дов. № ДЦ-04-98/0/6-15 від 13.01.2015р. - Державний центр зайнятості;

від ДПІ у м. Херсоні - не з'явились;

від ПАТ "Дельта Банк" - не з'явились;

від ПП "АЛЬФА-СК" - не з'явились;

від ПАТ "БАНК ФОРУМ" - не з'явились;

від ТОВ "Завод "Океан" - не з'явились;

від ПП "Котломонтажналадка-Інвест" - не з'явились;

від ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" - не з'явились;

від боржника - Тодавчич С.М. дов. у справі;

Розпорядник майна, арбітражний керуючий Дикий І.А.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер А02743

в с т а н о в и в:

Провадження у цій справі про банкрутство порушено ухвалою господарського суду Херсонської області від 04 серпня 2014р.

Ухвалою від 15 жовтня 2014р. суд призначив розпорядником майна арбітражного керуючого Дикого Ігоря Анатолійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 899 від 12.06.2013р., місцезнаходження: 50002, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, буд. 219).

Ухвалою від 22 грудня 2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою від 30.01.2015р. для розгляду у межах справи № 923/1062/14 про банкрутство ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "ЕРА" про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1 000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.) об'єднано справи № 923/1878/14 та № 923/1062/14 в одне провадження.

Ухвалою від 10.02.2015р. суд прийняв до розгляду позову заяву ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" про визнання недійсним договорів купівлі-продажу цінних паперів №№ 21-1-14/БВ та 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітентів ТОВ "Фінтехнології" (код ЄДРПОУ 2331336) код емітента 33874456, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA , номінальна вартість одного цінного паперу 10000грн., загальна договірна вартість 64089192,00грн. та ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1000000 шт. договірною вартістю 999920000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.) та призначив судове засідання для розгляду у межах справи № 923/1062/14 про банкрутство ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" позовної заяви ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" про визнання недійсним договорів купівлі - продажу цінних паперів №№ 21-1-14/БВ та 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року .

Для розгляду позовних заяв ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" та ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року ( укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) ухвалою від 17 червня 2015р. призначено судове засідання.

До початку судового засідання 07.07.2015р. до суду надійшло клопотання ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення участі у засіданні повноважного представника.

Ухвалою від 07.07.2015р. суд для надання усім учасникам провадження необхідних умов встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, задовольнив клопотання ПАТ Дельта Банк та відклав розгляд справи в частині розгляду позовних заяв ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" та ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець).

Разом з тим, тією ж ухвалою від 07.07.2015р. суд звернув увагу учасників провадження на необхідність добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до усіх учасників провадження, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, не спричинювати судову тяганину.

До початку судового засідання 06.08.2015р. до суду надійшло клопотання ПАТ "Дельта Банк" від 06.08.2015р. № 18.5/299 про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання .

Всі присутні представники кредиторів, крім представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", розпорядник майна заперечують проти задоволення клопотання ПАТ "Дельта Банк" про відкладення розгляду справи, оскільки суд вже відкладав розгляд справи на клопотання ПАТ "Дельта Банк", а представник ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" взагалі не направляє свого представника для участі у судовому засіданні 07.07.2015р. та 06.08.2015р., про причини неявки суду невідомо.

Матеріалами справи підтверджується, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Ухвалою від 07.07.2015р., направленою усім учасникам провадження в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови, якою призначено судове засідання на 06.08.2015р., суд не визнавав обов'язковою участь у даному судовому засіданні усіх учасників провадження та не витребовував будь-яких додаткових документів від ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА". За сукупності усіх наведених обставин суд вважає можливим розгляд позовних заяв ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" про визнання угод недійсними та залишає без задоволення клопотання ПАТ "Дельта Банк" про відкладення розгляду справи .

В судовому засіданні 06.08.2015р. суд розглянув у межах справи № 923/1062/14 про банкрутство ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "ЕРА" ( т.11, а.с.2 - 78) про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1 000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.)

ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" просить суд

- визнати недійсним договір купівлі - продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року, укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменні, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАИФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN ) - UА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн.. 00 коп., у кількості 1000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛК АЛЬФА" (Адреса: вул. Міжгірська, 22, м. Київ, 04071, ) повернути Публічному акціонерному товариству "Херсонський суднобудівний завод" (Адреса: Карантинний острів, 1, м. Херсон, 73000, ) 177 205 924 (Сто сімдесят сім мільйонів двісті п'ять тисяч дев'ятсот двадцять чотири) грн. 72 коп.

- зобов'язати Публічне акціонерне товариств "Херсонський суднобудівний завод" (Адреса: Карантинний острів, 1, м. Херсон, 73000, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛК АЛЬФА" (Адреса: вул. Міжгірська, 22, м. Київ, 04071, ) інвестиційних сертифікатів, іменні, бездокументарні, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів паперів (код ISIN) - UА, номінальною вартістю одного цінного паперу - 100 (Сто) грн.. 00 коп., у кількості 1000000 шт.

Заява ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" ( т.11, а.с.2 - 78) про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року мотивована наступним.

ТВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" вважає, що за рік до порушення справи про банкрутство, а саме 28 травня 2014 року, Боржник ПАТ "ХСЗ" взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним та виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим, а також Боржник придбав майно за цінами відповідно вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язань майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Так, 28 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) та ПАТ "ХСЗ" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/БВ.

Відповідності до п. 1.1. Договору № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року ТОВ "ОЛК АЛЬФА", в порядку та на умовах визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов'язаний передати у власність ПАТ "ХСЗ" , а ПАТ "ХСЗ», в порядку та на умовах визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов'язаний прийняти та оплатити загальну договірну вартість цінних паперів , характеристика яких визначена в п. 1.2. Договору.

Згідно п. 1.2. Договору № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року - характеристика цінних паперів наступна:___________________________________________________

Вид та форма випуску цінних паперівІнвестиційні сертифікати, іменні
Форма інвестування цінних паперівбездокументарна
Емітент цінних паперівТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП» /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС"
Код ЄДРПОУ емітента35141110
Міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів паперів (код І8М)ІІА
Номінальна вартість одного цінного паперу100 (Сто) грн.. 00 коп.

Відповідно до п. 1.3., 1.4. Договору № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року ПАТ "ХСЗ" набуває у власність цінні папери у кількості 1 000 000 (Один мільйон) шт.

Загальна договірна вартість цінних паперів за цим Договором складає 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Згідно п. 3.1. Договору купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року перехід права власності на цінні папери здійснюється у депозитарній системі обліку цінних паперів, відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням НКЦПФР № 735 від 23.04.2013 р.

Право власності на цінні папери у Покупця (ПАТ "ХСЗ") виникає з моменту зарахування прав на цінні папери на його рахунок у цінних паперах у депозитарній установі (пункт 3.4 Договору купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року.

Згідно виписки про операції з цінними паперами 28 травня 2014 року вищевказані інвестиційні сертифікати були зараховані на рахунок у цінних паперах ПАТ "ХСЗ", яка міститься у матеріалах справи.

28 травня 2014 року за актом прийому-передачі ТОВ "ОЛК АЛЬФА" передало, а ПАТ "ХСЗ" прийняв цінні папери у кількості 1 000 000 піт. на загальну суму 999 920 000,00 грн. у відповідності до умов договору № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року.

Виходячи із змісту п. 1.2,1.3., 1.4. Договору № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 р. вартість одного цінного паперу складає: 999 920 000,00 грн. : 1 000 000 шт. = 999 (Дев'ятисот дев'яносто дев'ять) грн. 92 коп., що майже у 10 разів перевищує номінальну вартість цінних паперів.

В той же час у відповідності до аудиторського висновку (звіту незалежного аудитора) щодо річної фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія активами "Холдинг Груп" код за , який є емітентом цінних паперів, які є предметом договору купівлі-продажу № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року - господарська діяльність ТОВ КУА "Холдинг Груп" характеризується такими даними: чистий оборотний капітал становить 14564 тис. грн.; власний капітал складав 27585 тис. грн., за рік підприємство одержало прибутків у сумі 3380 тис. грн.

Таким чином, ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" вважає, що ринкова вартість цінних паперів - інвестиційні сертифікати, іменні Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія активами "Холдинг Груп" у кількості 1 000 000 шт. не може складати майже 1 млрд. грн. при прибутку цього підприємства з рік у розмірі 3,3 млн. грн.

Згідно балансу (Звіту про фінансовий стан на 31.12.2013 року) вартість активів за даними річної звітності ПАТ "ХСЗ" становила 830.220.000 грн. (ряд. 1300), що мається в матеріалах справи.

Таким чином, ТОВ "Миколаївське підприємство ЕРА" стверджує, що Боржник - ПАТ "ХСЗ" уклав договір купівлі-продажу цінних паперів від 28.05.2014 року № 22-1-14/ БВ, за цінами відповідно вищими від ринкових у 10 разів на суму 999 920 000,00 грн., в результаті чого в момент прийняття зобов'язань - 28.05.2014 року майна боржника, вартість якого становить 830 млн. грн., стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів, загальна сума вимог яких згідно реєстру вимог кредиторів поданого розпорядником майна Диким І.А. становить 1 875 897 548 грн. 10 коп.

Згідно балансу (Звіту про фінансовий стан на 31.12.2013 року) вартість активів за даними річної звітності ПАТ "ХСЗ" становила 830.220.000 грн. (ряд. 1300)

Відповідно до відзиву Боржника (ПАТ "ХСЗ") на заяву про порушення справи про банкрутство, який поданий 01.08.2014 року до господарського суду Херсонської області у рамках справи про банкрутство № 923 /1062/14, Боржник зазначає, що має вкрай важке фінансове становище, яке викликане наступними об'єктивними обставинами: суднобудування в Україні опинилось в глибокій кризі; різко знизилися контракти, ціни на будівництво суден, судновласники відмовляються від побудованих суден. Внаслідок цих глобальних економічних явищ на підприємстві з початку 2011 року виникли труднощі з реалізацією суден по контрактним цінам, скоротились обсяги виробництва із за відсутності нових замовлень, знизилась рентабельність при будівництві та ремонті суден.

Згідно балансу ПАТ "ХСЗ" на 31.03.2014 р. непокритий збиток - 482.053.000 грн. (ряд. Балансу), довгострокові кредити - 498.663.000 грн., поточні зобов'язання: короткострокові кредити банків - 103.254.000 грн., кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги - 9.882.000 грн., поточні зобов'язання перед бюджетом - 435.000 грн., поточні зобов'язання по страхуванню - 914.000 грн. та по оплаті праці 2.509.000 грн.

За змістом заяви про порушення провадження справи про банкрутство щодо ПАТ "ХСЗ", яка подана ПАТ "Балаклавське рудоуправління ім.. Горького" вих. № 2 /1850 від 10.07.2014 р. та у відповідності до доданих до заяви додатків Боржник - ПАТ "ХСЗ" через свою неплатоспроможність не виконав свої зобов'язання за договором поворотної фінансової допомоги від 25.07.2012 р. та не повернув борг у сумі 500 000,00 грн. Кредитору.

Неплатоспроможність боржника також підтверджується ухвалою господарського суду Херсонської області від 04.08.2014 року по справі № 923 /1062/ 14 про порушення провадження у справі про банкрутство, якою порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "ХСЗ".

У відповідності до ч. З ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно балансу (Звіту про фінансовий стан на 31.12.2013 року) який мається в матеріалах справи пасив боржника - ПАТ "ХСЗ" складає 830.220.000 грн.

Таким чином, на думку ТОВ "Миколаївське підприємство ЕРА", викладені вище дані свідчать про те, що на дату укладання Договору купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року на загальну суму 999 920 000,00 грн. вже існували ознаки неплатоспроможності ПАТ "ХСЗ" та нездатності виконувати свої зобов'язання перед існуючими кредиторами.

По договору купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року ПАТ "ХСЗ" частково виконав умови договору та перерахував грошові кошти ТОВ "ОЛК АЛЬФА" на загальну суму 177 205 924 грн. 72 коп., що підтверджується банківськими виписками, що маються у матеріалах справи та не заперечується ПАТ "ХСЗ" та ТОВ "ОЛК АЛЬФА".

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Таким чином, за наслідками визнання договору купівлі-продажу цінних паперів № 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 недійсним, ТОВ "ОЛК АЛЬФА" зобов'язане повернути в ліквідаційну масу ПАТ "ХСЗ" - 177 205 924 грн. 72 коп., а ПАТ "ХСЗ" зобов'язане повернути цінні папери в кількості 1 000 000,00 грн. на загальну суму 999 920 000,00 грн., що в свою чергу не завдає збитків Боржнику і є в інтересах кредиторів, оскільки стає можливим задовольнити вимоги кредиторів за рахунок майна боржника.

Публічне акціонерне товариство "Херсонський суднобудівний завод" надало відзив на позов та вважає необґрунтованою заяву ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" (далі - Позивач) про визнання договору недійсним у справі про банкрутство № 923/1062/14, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

1. Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення.

Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально - правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача.

У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права суд приймає рішення про відмову у позові. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Так, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України.

Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушенні цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припиненні дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльне; органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцеве самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне прав або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Із приписів вищенаведених правових норм випливає, що Позивач, звернувшись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, зобов'язаний довести наявність факту порушення оспорюваним договором прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, що пов'язані з його особою.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивної праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, Позивач повинен обґрунтувати наявність порушеного права інтересу на момент звернення до господарського суду, а також довести суду, що обраний ним спосіб захисту порушеного права є тим, що передбачений законодавством України, та що такий спосіб забезпечить захист відновлення порушеного права Позивача.

Позивач у своєму позові доводить факт порушення його прав оспорюваним правочином наявністю справи про банкрутство ПАТ "ХСЗ".

Разом з тим, наявність справи про банкрутство ПАТ "ХСЗ" не може розцінюватись як факт порушення прав Позивача оспорюваним ним правочином, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст.42 ГК України) й здійснення господарської діяльності (в тому числі й укладення господарських договорів) суб'єктами такої діяльності відбувається на власний розсуд цих суб'єктів і не залежить від наявності/відсутності волі інших суб'єктів, тобто, укладення / неукладення спірного договору в будь-якому випадку не могло залежати від волі усіх контрагентів ПАТ "ХСЗ", в тому числі, й Позивача, незважаючи на наслідки такого правочину.

Згідно з приписами ст.ст. 43 та 33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ПАТ "ХСЗ" вважає, що Позивачем не доведено в установленому законом порядку факту порушення його прав та законних інтересів оспорюваним ним договором, а відтак і підстав для визнання його недійсним у суду не має (лист Верховного Суду України від 24.11.2008 р. «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Разом з тим наявність або відсутність підстав для оспорювання угод у зв'язку зі здійсненням провадження у справі про банкрутство можливо суб'єктами такого провадження відповідно до спеціального законодавства України.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на норму ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. № 2343-XII (далі - Закон № 2343-ХІІ), відповідно до якої правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вказаною законодавчою нормою дійсно надано право будь-якій заінтересованій особі (не тільки стороні за договором) звернутися до суду із позовом про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, Позивач у своєму позові не зазначає які саме вимоги ст. 203 ЦК України недодержані сторонами оспорюваного правочину в момент його вчинення.

Враховуючи вищевикладене, Боржник вважає, що позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "ЕРА" про визнання договору недійсним у справі про банкрутство № 923/1062/14 є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

ТОВ "ОЛК АЛЬФА" надало відзив на позов та вважає необґрунтованою заяву ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" (далі - Позивач) про визнання договору недійсним у справі про банкрутство № 923/1062/14, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Позивач звернувся із заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №22-1-14/БВ від 28.05.2014 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує статтею 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» як кредитор у справі про банкрутство, який може здійснювати спростування майнових дій боржника.

Відповідно позивач як підставу висування своїх вимог зазначає завищену, не ринкову ціну цінних паперів, що були предметом оспорюваного договору, недостатність активів компанії з управління активами, та тим, що внаслідок укладення оспорюваного правочину у боржника стало недостатньо активів для задоволення вимог кредиторів.

З подібними аргументами заявника ТОВ "ОЛК АЛЬФА" не погоджується, оскільки вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, позивач в якості підстави не відповідності договірної вартості цінних паперів ринковій посилається на номінальну вартість цінних паперів, а також на показники балансу компанії з управління активами.

Проте Компанія з управління активами, в даному випадку ТОВ КУА "Холдінг Груп" здійснює лише управління активами інвестиційного фонду, в даному випадку Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Лайф Саєнс". Діяльність інститутів спільного інвестування в України регулюються Законом України "Про інститути спільного інвестування". Відповідно до цього закону номінальна вартість цінних паперів інститутів спільного інвестування має значення лише при розміщенні таких цінних паперів до досягнення мінімальних обсягів активів інституту спільного інвестування. В той же час, відповідно до статті 56 цього Закону розрахункова вартість цінного папера інституту спільного інвестування визначається як результат ділення загальної вартості чистих активів інституту спільного інвестування на кількість цінних паперів інституту спільного інвестування, які перебувають в обігу на день розрахунку.

Таким чином, посилання позивача на номінальну вартість взагалі є безпідставною оскільки в оспорюваному договорі не йдеться про купівлю-продаж цінних паперів під час їх розміщення та ще й до досягнення мінімального розміру.

Ринковий характер ціни цінних паперів, що були предметом купівлі-продажу за оспорюваним договором підтверджуються витягом з інформації про торги на Київській міжнародній фондовій біржі, зокрема в той період коли укладався оспорюваний договір.

Таким чином, посилання позивача на невідповідність ціни предмету оспорюваного договору, ринковій вартості є безпідставними і надуманими.

Серед інших підстав позивач зокрема зазначає, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим, а також, що боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна.

З вказаними твердженнями ТОВ «ОЛК АЛЬФА» погодитись не може, оскільки теза про те, що боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна, взагалі не має сенсу, оскільки при укладенні оспорюваних договорів на користь боржника був переданий предмет договору, який має відповідну вартість. І прийняття такого майна означає, що від укладення такої угоди вартість майна боржника по відношенню до його зобов'язань перед кредиторами не зменшилась.

Крім того, в свої обґрунтуваннях позивач сам суперечить свої тезі, оскільки зазначає своє бачення зобов'язань боржника перед кредиторами на час укладання договорів, і розмір цих зобов'язань є меншим, ніж вартість активів боржника на які посилається сам позивач. Враховуючи це, дане твердження кредитора є безпідставним.

Щодо тези про те, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим. Дана теза, також не відповідає дійсності. Укладення договорів між ТОВ «ОЛК АЛЬФА» та ПАТ «ХСЗ» жодним чином не могло вплинути на платоспроможність боржника. Якщо б боржник перерахував кошти на користь ТОВ «ОЛК АЛЬФА» без відповідних майнових дій з його боку, то така теза могла б бути прийнята до уваги. Однак, через те, що ТОВ «ОЛК АЛЬФА» передав боржнику майно, що було предметом купівлі-продажу, то укладення договорів між ТОВ «ОЛК АЛЬФА» та ПАТ «ХСЗ» жодним чином не вплинули на платоспроможність боржника.

Крім того, в своїх запереченнях позивач знов таки суперечить сам собі, оскільки сам вказує як ознаку неплатоспроможності невиконання боржником своїх зобов'язань перед ініціюючим кредитором. Однак, сам зазначає, що таке невиконання відбулося ще в 2012 році, при цьому договори між ПАТ «ХСЗ» і ТОВ «ОЛК Альфа» були укладені лише в 2014 році, тому укладення цих договорів жодним чином не могло вплинути на невиконання боржником своїх зобов'язань в 2012 році.

Враховуючи те, що позивач не навів жодних обґрунтованих підстав визнання недійсними договору №22-1-14/БВ від 28.05.2014 року та спростування майнових дій, відповідно до статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» просимо відмовити в позові.

Суд у засіданні 06.08.2015р. розглянув позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "ЕРА" ( т.11, а.с.2 - 78) про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1 000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.) та виніс судове рішення про відмову у позові.

За приписами ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження а також справи про банкрутство у особливому порядку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами. Згідно п 5 Пленуму Верховного Суду України провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей

Відповідно до ч. 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", (надалі за текстом - Закон про банкрутство), суд. у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати: поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ / спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 1 ст. 20 Закону про банкрутство передбачено, що за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство боржника.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України будь-який правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

1. Боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

2. Боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

3. Боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

4. Боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

5. Боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

6. Боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Інших підстав визнання договору недійсним дана стаття 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не містить та не передбачає.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Із змісту зазначеної статті випливає, що правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, до яких, зокрема, треба віднести: законність змісту правочину, наявність у особи, яка вчиняє правочин. необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі, відповідність форми вчинення правочину вимогам законодавства: його спрямованість на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. Правочин є чинним, якщо він не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства.

Частиною 2 ст. 203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину мас були вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин. який вчиняє юридична особа. підписується особами. уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до п.п. 1. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спори про визнання угод недійсними, суди, залежно від предмета і підстав позову, повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Судам необхідно враховувати, що відповідно до статей 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України. Постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках, в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до приписів ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею 33 ГПК України встановлено обов'язок доказування і подання доказів, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

На підставі статті 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

За результатами дослідження пояснень сторін та наданих ними доказів вбачається, що жодна з вищенаведених підстав для визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року (укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1 000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.) не доведена ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" не підтверджена належними і допустимими доказами, тому суд дійшов висновку про те, що укладений договір купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року не містить специфічних ознак недійсності угоди, передбачених ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та загальних підстав недійсності правочину, встановлених ст.ст.203, 205, 207-211,215,218,220,223, 227, 228234,235 Цивільного кодексу України.

Судом не встановлено, що під час укладення спірного договору купівлі-продажу мало місце виконання боржником майнових зобов'язання раніше встановленого строку;

Доказів того, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим Позивачем також не надано, тобто таке твердження є припущенням Позивача;

Матеріали справи не містять документів, а Позивач не довів належними доказами свого припущення про те, що боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, та того, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

Позивачем не доведено жодними доказами того, що боржник оплачував кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; У справі відсутні докази того, що боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

За таких обставин суд повністю відмовляє Позивачу у задоволенні заяви про визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року.

Вступна та резолютивна частини судового рішення оголошені в судовому засіданні 06.08.2015р

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.203, 205, 207-211,215,218,220,223, 227, 228234,235 Цивільного кодексу України, ст.ст. 82-85 ГПК України , суд -

у х в а л и в :

1. Повністю відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ "Миколаївське підприємство "ЕРА" про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів 22-1-14/ БВ від 28 травня 2014 року, укладеного між ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (Покупець) та ТОВ "ОЛК АЛЬФА" (Продавець) щодо купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів, іменних, бездокументарних, емітента ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" /ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" () міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код І8П/Г) - ЦА, номінальна вартість одного цінного паперу -100 (Сто) грн. 00 коп., у кількості 1 000 000 шт. договірною вартістю 999 920 000 (Дев'ятсот дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч) грн. 00 коп.)

2. Копію ухвали направити кредиторам, боржнику, розпоряднику майна.

Повне рішення складено 11.08.2015р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна