РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015Справа №910/15813/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІРС»

про стягнення 3539945 грн. 50 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники:

від позивача: Задорожна І.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна» (далі - ТОВ «Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІРС» (далі - ТОВ «Пірс») про стягнення 3539945 грн. 59 коп. основного боргу.

Позов мотивований тим, що відповідачем, всупереч умов Дилерського договору № 20D від 10.07.2012, не було здійснено у встановлений строк оплату поставленого за видатковими накладними товару на суму 3539945 грн. 59 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 порушено провадження у справі №910/15813/15 та справу призначено до розгляду на 17.07.2015.

14.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 розгляд справи відкладено до 10.08.2015.

В судовому засіданні 10.08.2015 представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 10.08.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20780521, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду за штрихкодовим ідентифікатором 827 та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників позивача і відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами, що узгоджується і з приписами п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

На підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2012 між позивачем - ТОВ «Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна», як постачальником, та відповідачем - ТОВ «ПІРС», як дилером, укладено дилерський договір № 20 (далі - договір № 20 від 10.07.2012), відповідно до умов якого позивач зобовґязався поставити та передати у власність відповідачу друковану продукцію, а відповідач зобовґязався приймати дану друковану продукцію та своєчасно проводити оплату та умовах даного договору (п.1.1).

Пунктами 1.2 та 1.4 договору № 20 від 10.07.2012 визначено, що постачальник доручає дилеру, а дилер зобовґязується розповсюджувати друковану продукцію на території Київської області.

Відповідно до п.п. 2.2.1 п.2.2 договору № 20 від 10.07.2012, дилер зобовґязався прийняти та своєчасно оплатити продукцію на умовах даного договору, а відповідно до п.п. 2.2.17 - проводити повернення ремісійних видань в установлені постачальником строки.

Згідно з п. 4.4 договору № 20 від 10.07.2012, строк оплати за всі видання, які надаються в рамках даного договору, 4 банківських дня з моменту отримання кожної партії продукції, за виключенням особових випадків та узгоджень, обумовлених сторонами.

Право власності на поставлену партію видань переходить від постачальника до дилера з моменту передачі продукції дилеру за видатковою накладною (п. 5.1 договору № 20 від 10.07.2012).

Згідно з п. 7.2 договору № 20 від 10.07.2012, датою поставки вважається дата отримання видань дилером, яка фіксується у видаткових накладних, які виписуються постачальником.

Відповідно до пункту 8.5 договору № 20 від 10.07.2012, у випадку виявлення поліграфічних дефектів, а також невідповідності кількості прийнятих видань з кількістю, вказаною у супровідних документах, претензії дилера приймаються постачальником до розгляду на підставі акту, складеного протягом 3 днів з моменту отримання представниками і затвердженого керівником дилера.

Додатком до договору № 20 від 10.07.2012 сторони узгодили перелік уповноважених осіб дилера.

Відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових накладних до договору № 20 від 10.07.2012, які підписані представниками позивача та відповідача і посвідчені печатками обох сторін, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято друковану продукцію загалом на суму 3 694 578 грн. 57 коп., а саме: за видатковою накладною № 11806 від 03.11.2014 на суму 127223 грн. 09 коп.; за видатковою накладною № 11913 від 06.11.2014 на суму 65580 грн. 95 коп.; за видатковою накладною № 12027 від 10.11.2014 на суму 115362 грн. 96 коп.; за видатковою накладною № 12204 від 13.11.2014 на суму 67528 грн. 76 коп.; за видатковою накладною № 12313 від 17.11.2014 на суму 94238 грн. 67 коп.;за видатковою накладною № 12429 від 20.11.2014 на суму 56 279 грн. 31 коп. за видатковою накладною № 12563 від 24.11.2014 на суму 117221 грн. 20 коп.; за видатковою накладною № 12681 від 27.11.2014 на суму 140778 грн. 24 коп.; за видатковою накладною № 12828 від 01.12.2014 на суму 135829 грн. 96 коп.; за видатковою накладною № 12936 від 04.12.2014 на суму 89886 грн. 91 коп.; за видатковою накладною № 13058 від 08.12.2014 на суму 120040 грн. 02 коп.; за видатковою накладною № 13177 від 11.12.2014 на суму 55635 грн. 82 коп.; за видатковою накладною № 13294від 15.12.2014 на суму 110711 грн. 47 коп.; за видатковою накладною № 13414 від 18.12.2014 на суму 83787 грн. 81 коп.; за видатковою накладною № 13524 від 22.12.2014 на суму 115565 грн. 11 коп.; за видатковою накладною № 13651 від 25.12.2014 на суму 141350 грн. 89 коп.; за видатковою накладною № 13795 від 29.12.2014 на суму 126642 грн. 75 коп.; за видатковою накладною № 206 від 04.01.2015 на суму 14 818 грн. 50 коп.; за видатковою накладною № 295 від 09.01.2015 на суму 198 737 грн. 31 коп.; за видатковою накладною № 404 від 15.01.2015 на суму 149 052 грн. 65 коп.; за видатковою накладною № 519 від 22.01.2015 на суму 174 629 грн. 96 коп.; за видатковою накладною № 683 від 29.01.2015 на суму 171 758 грн. 42 коп.; за видатковою накладною № 813 від 05.02.2015 на суму 156 363 грн. 89 коп.; за видатковою накладною № 868 від 05.02.2015 на суму 2 040 грн. 00 коп.; за видатковою накладною № 950 від 12.02.2015 на суму 104 392 грн. 67 коп.; за видатковою накладною № 1051 від 19.02.2015 на суму 4 681 грн. 20 коп.; за видатковою накладною № 1139 від 19.02.2015 на суму 160 329 грн. 20 коп.; за видатковою накладною № 1217 від 26.02.2015 на суму 10 086 грн. 00 коп.; за видатковою накладною № 1305 від 26.02.2015 на суму 117 348 грн. 63 коп.; за видатковою накладною № 1429 від 05.03.2015 на суму 132 069 грн. 35 коп.; за видатковою накладною № 1557 від 12.03.2015 на суму 81 681 грн. 82 коп.; за видатковою накладною № 1699 від 19.03.2015 на суму 130 993 грн. 24 коп.; за видатковою накладною № 1823 від 26.03.2015 на суму 80 779 грн. 36 коп.; за видатковою накладною № 1976 від 02.04.2015 на суму 63 770 грн. 33 коп.; за видатковою накладною № 2118 від 09.04.2015 на суму 51 184 грн. 29 коп.; за видатковою накладною № 2238 від 16.04.2015 на суму 74 107 грн. 38 коп.; за видатковою накладною № 2357 від 23.04.2015 на суму 52090 грн. 45 коп.

Як зазначав позивач у позові, при поставці друкованої продукції був виявлений недосил товару загалом на суму 7 874 грн. 90 коп., про що складено Акти недосилу, які затверджені директором ТОВ «ПІРС», а саме: Акт недосилу продукції від 07.11.2014 на суму 322 грн. 33 коп.; Акт недосилу продукції від 03.11.2014 на суму 794 грн. 56 коп.; Акт недосилу продукції від 05.11.2014 на суму 711 грн. 94 коп.; Акт недосилу продукції від 22.10.2014 на суму 426 грн. 61 коп.; Акт недосилу продукції від 28.10.2014 на суму 966 грн. 63 коп.; Акт недосилу продукції від 22.10.2014 на суму 571 грн. 68 коп.; Акт недосилу продукції від 21.10.2014 на суму 371 грн. 61 коп.; Акт недосилу продукції від 20.10.2014 на суму 995 грн. 53 коп.; Акт недосилу продукції від 18.11.2014 на суму 484 грн. 64 коп.; Акт недосилу продукції від 14.11.2014 на суму 453 грн. 27 коп.; Акт недосилу продукції від 12.11.2014 на суму 646 грн. 66 коп.; Акт недосилу продукції від 21.11.2014 на суму 360 грн. 45 коп.; Акт недосилу продукції від 25.11.2014 на суму 768 грн. 99 коп.

Відповідно до накладних на повернення, які підписані представниками позивача та відповідача і посвідчені печатками обох сторін, відповідачем було повернуто, а позивачем прийнято друковані ремісійні видання загалом на суму 19 758 грн. 08 коп., а саме: за накладною на повернення № 1888 від 07.05.2015 - на суму 554 грн. 80 коп.; за накладною на повернення № 1950 від 14.05.2015 - на суму 888 грн. 90 коп.; за накладною на повернення № 2083 від 21.05.2015 - на суму 833 грн. 53 коп.; за накладною на повернення № 2090 від 21.05.2015 - на суму 2 344 грн. 96 коп.; за накладною на повернення № 2091 від 21.05.2015 - на суму 15 135 грн. 89 коп.

Крім того, як зазначав позивач у позові, відповідачем було здійснено часткову оплату отриманої друкованої продукції, а саме: сплачено загалом 127 000 грн. коп. (03.04.2015 - 15 000 грн. 00 коп.; 10.04.2015 - 14 500 грн. 00 коп. та 45 500 грн. 00 коп.; 17.04.2015 - 3 000 грн. 00 коп., 14 400 грн. 00 коп. та 34 600 грн. 00 коп.).

Як зазначав позивач у позові, непогашена заборгованість відповідача перед позивачем по договору № 20 від 10.07.2012 складає 3 539 945 грн. 59 коп., що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ч.1 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», при підписанні покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору № 20 від 10.07.2012 було поставлено, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень та заперечень товар загалом на суму 3 694 578 грн. 57 коп., що підтверджується двосторонньо узгодженими видатковими накладними.

В свою чергу, при поставці друкованої продукції був виявлений недосил товару загалом на суму 7874 грн. 90 коп., про що складено Акти недосилу, які затверджені директором ТОВ «ПІРС», що узгоджується з приписами п. 8.5 договору № 20 від 10.07.2012, а також відповідачем у відповідності до п.п. 2.2.17 наведеного договору було повернуто позивачу ремісійні видання загалом на суму 19758 грн. 08 коп., що підтверджується двосторонньо підписаними і посвідченими печатками накладними на повернення.

Таким чином, загальна сума, яка підлягала оплаті відповідачем за поставлену позивачем друковану продукцію за договором № 20 від 10.07.2012, складає 3539945 грн. 59 коп. (3694578 грн. 57 коп. (загальна сума поставленого товару) - 7874 грн. 90 коп. (сума недосилу товару) - 19758 грн. 08 коп. (сума, на яку повернуто ремісійні видання) - 127000 грн. 00 коп. (часткова оплата) = 3539945 грн. 59 коп.).

Проте, відповідачем всупереч умов п.п. 2.2.1 п. 2.2, п. 4.4 договору № 20 від 10.07.2012, не було оплачено у повному обсязі та у визначений строк (протягом 4 банківських днів з дня отримання товару за кожною видатковою накладною) поставлений товар на суму 3 539 945 грн. 59 коп., у звґязку з чим у відповідача перед позивачем наявна непогашена заборгованість в сумі 3539945 грн. 59 коп., зі сплати якої відповідачем допущено прострочення виконання.

З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору № 20 від 10.07.2012 щодо своєчасного виконання зобовґязання по оплаті отриманого товару, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання перед позивачем у сумі 3 539 945 грн. 59 коп., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 539 945 грн. 59 коп. за поставлений, але не оплачений у встановлений договором строк товар - є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІРС» (; місцезнаходження: 04210 м.Київ, площа Дружби Народів, 2а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурда Дистрибьюшен Сервісиз Україна » (, місцезнаходження: 01033 м.Київ, вул. Володимирська, 101) суму заборгованості у розмірі 3539945 (три мільйони пґятсот тридцять девґять тисяч девґятсот сорок пґять) грн. 59 коп., а також 70798 (сімдесят тисяч сімсот девґяносто вісім) грн. 92 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 17.08.2015

Суддя І.М. Отрош