УХВАЛА

13.08.2015Справа № 910/12306/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР "АФІТО"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Миргородський м'ясокомбінат № 1"

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Мушкало С.В. - представник, довіреність №8-67/6 від 04.08.2015;

Від відповідача: Бєлкін М.Л. - представник, довіреність б/н від 03.06.2015;

Від третьої особи: Любович Є.Л. - представник, довіреність б/н від 05.05.2015;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР "АФІТО" про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку на підставі ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнані нікчемними положення Договору про розірвання договору застави транспортних засобів №1261-140214/А від 14.02.2014, укладеного між позивачем та відповідачем, та позивач вимагав від відповідача погашення заборгованості за Кредитним договором, забезпеченим Договором застави транспортних засобів, яка здійснена не була, в подальшому невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, призвело до звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12306/15 та призначено до розгляду на 04.06.2015. Також цією ухвалою за ініціативою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Миргородський м"ясокомбінат № 1".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.06.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.07.2015

07.07.2015 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.07.2015 розгляд справи №910/12306/15 відкладено на 04.08.2015.

У судове засідання 04.08.2015 з'явилися уповноважені представники позивача, відповідача і третьої особи.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 04.08.15 р. через канцелярію суду представником відповідача 07.07.2015 подані клопотання б/н від 01.07.2015 про відкладення розгляду справи та клопотання б/н від 01.07.2015 про витребування доказів згідно ст. 38 ГПК України, які долучені судом до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 04.08.15 р. через канцелярію суду представником третьої особи подані: 24.06.2015 клопотання б/н від 24.06.2015 про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 757/34653/14-ц за позовом ПАТ "Європейський газовий банк" до Усенка А.А., ТОВ "Мирогородський м'ясокомбінат № 1" про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка розглядається Печерським районним судом міста Києва, 03.07.2015 клопотання б/н від 03.07.2015 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - гр. Сидоренко Олександра Миколайовича та пояснення б/н від 01.07.2015, які долучені судом до матеріалів справи.

04.08.2015 у судовому засіданні оголошено перерву на 13.08.2015.

У судове засідання 13.08.2015 з'явилися уповноважені представники позивача, відповідача і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Клопотання від представників сторін про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 13.08.2015 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва представником позивача подане письмове клопотання №1781-6 від 11.08.2015 про залучення до участі до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в обґрунтування якого представник позивача посилається на той факт, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 за №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку" виконавчою дирекцією Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.11.2014 за №121 "Про початок процедури ліквідації Банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації. Таким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Фонду щодо здійснення заходів по організації виплат відшкодувань за вкладами фізичних осіб, оскільки у разі звернення стягнення на вказану земельну ділянку та її подальшої реалізації залежить своєчасність задоволення Фондом вимог кредиторів. Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 13.08.15 р. через канцелярію суду представником позивача подані клопотання про залучення документів до матеріалів справи за вих. №1802-6 від 13.08.2015 та заява №1751-7-21 від 10.08.2015 про забезпечення позову, які судом долучено до матеріалів справи.

У заяві про забезпечення позову позивач стверджує, що уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку на підставі ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виявлені нікчемними положення Договору про розірвання договору застави транспортних засобів №1261-140214/А від 14.02.2014, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідно до умов якого Договір застави був розірваний та вилучено обтяження на предмет застави з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки MAN, модель TGA 18.430, 2005 року випуску, реєстраційний номер АА 2945 КК, кузов № WMAH06ZZ75G176200; автомобіль марки MAN, модель 18.280, 2006 року випуску, реєстраційний номер АА 4382 КК, кузов № WMAL89ZZ06Y170710; автомобіль марки MAN, модель 18.440, 2008 року випуску, реєстраційний номер АА 9604 МО, кузов № WMAH06ZZ78W111678; ZORZI Н/ПРИЧІП-ФУРГОН-Е, 2006 року випуску, реєстраційний номер АА 8200ХО, кузов №ZAX36S13615L11700; JUMBO Н/ПРИЧІП-ФУРГОН-Е, 2006 року випуску, реєстраційний номер АА 6863 ХО, кузов №XL9D027SXS.

Забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача вказані транспортні засоби) обґрунтовується необхідністю захисту інтересів уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку з метою забезпечення задоволення вимог вкладників-фізичних осіб в процесі ліквідації в порядку черговості та забезпечення задоволення вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також існуванням у відповідача, на думку позивача, можливості відчуження вищевказаних транспортних засобів іншим особам, що в подальшому може ускладнити виконання рішення господарського суду або зробити його виконання неможливим.

До початку судового засідання 13.08.2015 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті Окружним адміністративним судом м. Києва та набрання постановою суду законної сили у справі №826/14352/15 за позовом ТОВ "Комерційний центр "Афіто" до упоноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними, та скасування наказів № 73/2 від 18.04.15 р. та № 73/1 від 18.04.15 р..

Зокрема, останнім наказом уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" Оберемок Р.А. визнано нікчемним Договір про розірвання Договору застави транспортних засобів, укладений 14.05.14 р. між ТА "Єврогазбанк" та ТОВ "Комерційний центр "Афіто", відповідно до якого було достроково припинено заставу транспортних засобів, що забезпечувала зобов'язання ТОВ "Миргородський м'ясокомбінат № 1" за кредитним Договором № 811-140214 від 14.02.14 р., а також вжито заходів до звернення стягнення на предмет застави - транспортні засоби, в рахунок погашення грошових вимог ТА "Єврогазбанк" до ТОВ "Мирогородський м'ясокомбінат № 1" за кредитним договором № 811-140214 від 14.02.14 р.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.15 р. підтримав клопотання №1781-6 від 11.08.2015 про залучення до участі до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб , а також заяву №1751-7-21 від 10.08.2015 про забезпечення позову.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні 13.08.15 р. заперечували проти задоволення вказаних клопотань та заяви з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Суд зазначає, що нормами статті 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи забезпечення позову, одним з яких, зокрема, є накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі - Постанова № 16) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 Постанови № 16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Натомість як зазначили представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні, вищезазначені транспортні засоби використовуються відповідачем для безпосереднього здійснення його господарської діяльності.

На підставі викладеного суд зауважує, що тягар доказування того, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього може зникнути чи зменшитись за кількістю, покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову та підлягає доказуванню на загальних підставах в порядку приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України. Втім, викладені у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову обставини мотивовано лише припущеннями позивача та його власними інтересами.

У заяві про забезпечення позову позивачем не наведено інших обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, і доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не надано. Доказів на підтвердження того, що відповідачем вживаються після винесення ухвали про порушення провадження у справі будь-які заходи направлені на відчуження належного йому майна та, що майно відповідача може зникнути, позивачем до матеріалів справи не додано.

З огляду на вищевикладене, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності законодавчо передбачених підстав для застосування заходів до забезпечення позову позивачем суду не надано, суд не вважає за необхідне застосування відповідних заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби ТОВ "Комерційний центр "Афіто" судом відмовлено.

У судовому засіданні 13.08.15 р. представник відповідача підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної справи № 826/14352/15, оскільки в межах справи № 826/14352/1 буде досліджуватись, зокрема, питання законності наказу № 73/1 від 18.04.2015, винесеного на виконання владних повноважень працівником органу державної влади.

Представник позивача в судовому засіданнні 13.08.15 р. проти задоволення клопотання заперечив у зв'язку з його необґрунтованістю.

Представник третьої особи в судовому засіданні 13.08.15 р. підтримав клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні судом оглянуто оригінал ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття провадження в адміністративній справі №826/14352/15 від 10.08.2015, копія якого долучена до вказаного клопотання про зупинення провадження у справі, та встановлено її відповідність оригіналу.

Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи вимоги вище зазначених норм, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є пов'язаність справ та неможливість розгляду однієї справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи. Вказані норми не містять обмежень, які б стосувались хронології подання позовів у пов'язаних справах.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи те, що провадження у справі №910/12306/15 безпосередньо пов'язане з іншою справою №826/14352/15, яка перебуває на розгляді у Окружному адміністративному суді м. Києва, яке не завершено на час проведення судового розгляду у цій справі, приймаючи до уваги, що спір щодо визнання недійсним наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 73/1 від 18.04.15 р., прийнятого в межах повноважень вказаної особи на вчинення дій від імені Фонду, не підвідомчий господарському суду, отже останній позбавлений можливості вирішити питання щодо законності/незаконності вказаного наказу під час розгляду господарської справи, суд доходить висновку щодо неможливості розгляду справи № 910/12306/15 до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної з нею справи № 826/14352/15.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання відповідача підлягає задоволенню, а провадження у справі №910/12306/15 - зупиненню до вирішення Окружним адміністративним судом м. Києва пов'язаної з нею справи №826/14352/15 та прийняття остаточного рішення у справі.

Керуючись ч.1 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/12306/15 зупинити до вирішення пов'язаної з нею справи № 826/14352/15 за адміністративним позовом ТОВ "КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР "АФІТО" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправними та скасування наказів.

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження в справі №910/12306/15.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя А.М. Селівон