РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015Справа №910/11186/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

про стягнення 2 522,48 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Жигальська Ю.Ю. (дов. № ГН-16-Ю від 02.01.2015);

від відповідача не з'явився.

встановив :

29.04.2015 Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ВУСО» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» заборгованості в порядку регресу в розмірі 2 522,48 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 28.04.2014, укладеного з Бєлінським Олександром Сергійовичем, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у розмірі 2 522,48 грн.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями вказану позовну заяву передано на розгляд судді Пригуновій А.Б.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.05.2015 порушено провадження у справі № 910/11186/15 та призначено розгляд справи на 03.06.2015.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/595 від 02.06.2015 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 910/11186/15, вказана справа передана на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.06.2015 суддею Демидовим В.О. прийнято справу № 910/11186/15 до провадження та призначено розгляд справи на 02.07.2015

Письмовим відзивом відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що до позовної заяви не додано звіт № 14/1/62/601706 від 04.02.2014, згідно якого вартість матеріального збитку становить 1 656,38 грн., а тому законними вважає вимоги до відповідача оплатити оцінену вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка визначена звітом у розмірі 1 656,38 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.2015 підтримав позовні вимоги, подав додаткові документи по справі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 13.08.2015 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справи за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

28.04.2014 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ВУСО» та Бєлінським Олександром Сергійовичем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу ЗАЗ TF698 К ЗНГ, державний номерний знак ВІ 5919 ВК.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, страхувальником є Бєлінський Олександр Сергійович, вигодонабувачем - ПАТ «Ідея Банк».

29.07.2014 о 12 год. 15 хв. по вул. Пушкіна у м. Полтаві водій Марченко М.В., керуючи автомобілем Тойота Камрі, державний номерний знак ВІ 2220 ВВ, рухаючись заднім ходом, виїжджаючи заднім ходом з двору будинку № 28, не впевнився в безпеці виконання свого маневру та скоїв наїзд на припаркований біля лівого краю проїжджої частини навпроти виїзду з двору автомобіль ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

В результаті ДТП автомобіль ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК, було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9417449, виданою Відділом ДАІ з обслуговування м. Полтави та автомобільно-технічної інспекції.

Згідно з постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.08.2014 у справі №554/1247/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП) відбулась внаслідок порушенням водієм Марченко Максимом Володимировичем п. 10.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинене правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, в результаті чого останнього визнано винним у скоєні правопорушення, що причинило пошкодження зазначених транспортних засобів.

В матеріалах справи міститься заява про виплату страхового відшкодування від 01.08.2014, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталася 29.07.2014.

Відповідно до звіту № 14/10/858/620782 від 23.10.2014 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем Прохоровим К.Н. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 8068 від 08.06.2013) за допомогою системи «Audatex», вартість матеріального збитку, завданого автомобілю ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК, становить 1656,38 грн.

Разом з тим, згідно рахунку-фактури № Q від 22.09.2014, виставленого ІП «АІС-Полтава», вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК, склала 3 022,48 грн.

Відповідно до страхового акту № 4053-02 від 07.10.2014 позивачем узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК в розмірі 3 022,48 грн.

На виконання умов договору, відповідно до страхового акту № 4053-02 від 07.10.2014 позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування ІП «АІС-Полтава» згідно п. 16.4.4 договору страхування в розмірі 3 022,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11426 від 07.10.2014, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача шкоди у порядку регресу у розмірі 3 022,48 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частинами 1-3 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 у справі № 910/3023/13, та постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК, становить 3022,48 грн, що вбачається зі страхового акту № 4053-02 від 07.10.2014, у якому позивачем узгоджена сума страхового відшкодування в розмірі 3022,48 грн. та рахунку-фактури № Q від 22.09.2014, виставленого ІП «АІС-Полтава».

Відповідно до п.п.15.9, 15.11, 15.12 договору страхування, страхове відшкодування розраховується з врахуванням зносу запасних частин, пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості автомобіля, за вирахуванням франшизи.

Вказана сума відновлювального ремонту автомобіля марки ЗАЗ TF698 К, державний номерний знак ВІ 5919 ВК в розмірі 3022,48 грн., була виплачена позивачем потерпілій особі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ІП «АІС-Полтава», що підтверджується платіжним дорученням № 11426 від 07.10.2014, на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 01.08.2014.

Вина особи Марченка Максима Володимировича, який керував автомобілем Тойота Камрі, державний номер ВІ 2220 ВВ, встановлена постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.08.2014 у справі №554/1247/14-п.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС 4214512, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Тойота Камрі, державний номер ВІ 2220 ВВ.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АС 4214512 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 500 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 2 522,48 грн (3022,48грн.-500грн.), а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 2 522,48 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код 31650052) суму страхового відшкодування в розмірі 2 522 (дві тисячі п'ятсот двадцять дві) грн. 48 коп. та судовий збір в сумі 1827 грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 13.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 18.08.2015.

Суддя В.О. Демидов