ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.2015 Справа № 908/3378/15

Суддя господарського суду Донецької області Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Табачнікові В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трійка-Діалог» м.Луганськ

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне

підприємство» м.Моспіне

про стягнення 28 521,63грн.

за участь представника відповідача ОСОБА_1 за довіреністю від 10.12.2014року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 21012,44грн. боргу за поставлений металопрокат, 1050, 62грн. пеню, 322,95грн.- 3%річних, 6135,63грн. інфляційні витрати за несвоєчасну оплату продукції, отриманої відповідачем за договором № 82-УП від 11.11.2013року.

Представник позивача вдруге не явився в судове засідання, про час і місце якого був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, не виконав дії, передбачені судом ухвалами від 03.06.15р., 25.06.15р., що явилося підставою для відкладення розгляду справи.

За клопотання відповідача строк розгляду справи продовжений на 15 днів, про що зазначено в ухвалі суду.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому заперечує проти заявленого позову на тій підставі, що не можу вважатися датою приймання товару дата, вказана в видатковій накладній, оскільки сама дата не підписана її представником. Крім цього видана довіреність на отримання товару за накладною іншої особі, ніж та, яка вказана в накладній № ТД000846 від 15.07.2015р. Постачальником (позивачем) не виконані умови п.4.3 договору, а саме: при передачі товару, не передавалися документи, перелічені в цьому пункті, як то: рахунок, податкова накладна, видаткова накладна тощо.

Відповідач надав клопотання про витребування у позивача акту приймання-передачі товару і довіреність на представника, який отримав товар.

Розглянувши клопотання відповідача, господарський суд відмовляє в ньому,оскільки в матеріалах справи є завірені належним чином копія довіреності на представника позивача, якому надано право отримувати товар. Сама видаткова накладна є документом, який свідчить про приймання відповідачем від позивача товару.

За достатністю документів, господарський суд вирішує даний спір без явки представника позивача на підставі отриманих в оригіналі документів від відповідача, який теж зобов»язаний підтвердити свої заперечення відповідно до зазначеного ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні спору про стягнення заборгованості в сумі 21012,44грн. за договором № 82-УП від 11.11.2013року, враховує наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

За своїм змістом та правовою природою договір № 82-УП від 11.11.2013р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що за договором поставки № 82-УП від 11.11.2013р. постачальник (позивач) поставляє, а покупець (відповідач) приймає і оплачує на умовах договору продукцію, кількість, асортимент і ціна якої зазначені в специфікаціях.

Специфікацією від 26.06.14р. сторонами узгоджений предмет поставки, стандарт товару, кількість, ціна (п.5.2 договору), строк поставки до 31.07.2014року і умови поставки (місце).

Відповідно до п.2.6 договору продукція приймається по фактичній кількості, зазначеної у товарно-транспортних накладних. Датою поставки відповідно до умов п.4.7 договору вважається дата, яка вказана представником покупця не відповідної товаросупроводжуючому документі.

За пунктом 5.4 договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію повинні бути здійсненні в термін 5 робочих днів з дати 60 календарного дня поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку і за умовою надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до видаткової накладної № ТД000846 від 15 липня 2014р. на підставі довіреності № 384 від 15.07.2014р. представник відповідача отримав без будь-яких зауважень товар на загальну суму 21012,44грн.

Заперечення відповідача стосовно невідповідності довіреності той, яка надана позивачем не знайшла свого підтвердження, а тому не приймаються судом до уваги.

Доведено матеріалами справи і це гне спорстовується відпровідачем, що разом з видатковою накладною позивачем відповідачу видані рахунок на оплату № ТД001453 від 15.07.2014р. та податкова накладна.

Що стосується передачі документів, передбачених розділом 4 договору, позивач мав право витребувати їх у постачальника.

За загальними правилами ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав суду докази виконання грошового зобов»язання. Представник відповідача підтвердив факт, що вартість отриманого товару на суму 21012,44грн. залишилась несплаченою до моменту звернення позивача з позовом до господарського суду.

Оскільки грошове зобов»язання відповідачем не виконано, господарський суд вважає доведеними підстави виникнення спору відносно стягнення заборгованості.

Несвоєчасне виконання грошового зобов»язання стало для позивача підставою для стягнення пені в сумі 1050,62грн. за період з 15.10.2014 року по 20.04.2015р. відповідно до п.6.8 договору. Вирішуючи цю вимогу, господарський суд прийняв до уваги, що прострочка виконання грошового зобов»язання має місце, оскільки до вирішення спору борг залишився несплаченим.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вирішуючи питання щодо стягнення пені, суд враховує, що згідно главі 49 Цивільного кодексу України пеня являється способом забезпечення виконання зобов»язань. Це значить, що зобов»язання сплатити пеню, а також її розмір може встановлюватись виключно договором, укладеним в письмовій формі. Сторони передбачили пунктом 6.8 договору, що за прострочення оплати товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення оплати за кожен день прострочення від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більш 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

З наданого розрахунку пені, встановлено, що позивачем нарахована пеня за період з 15.10.2014 року по 20.04.2015р. тобто за період прострочення оплати.

За чинним законодавством, пеня стягується за кожний день прострочення боржника за грошовим зобов»язанням аж до повного погашення ним боргу (до повного виконання грошового зобов»язання). Однак, нарахування пеня обмежується сторонами 5% вартості своєчасно неоплаченої продукції з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більш як за шість місяців.

Приймаючи до уваги, що сторонами договором передбачені: а) строк виконання грошового зобов»язання (п. 5.4 договору); б) вид відповідальності за прострочення грошового зобов»язання; в) розмір пені (п. 6.8 договору), а також доведено факт прострочки виконання боржником грошового зобов»язання, господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені в повному обсязі, так як нарахований розмір пені не більш 5% вартості неоплаченої продукції.

Позивач з посиланням на норми ст.625 Цивільного Кодексу України, заявив вимоги про стягнення з боржника, який не виконав своєчасно грошові зобов»зання інфляційних витрат в сумі 6135,63грн. за період з 15.10 2014р. по 20.04.2015року і 3% річних в сумі 322,95грн. за цей же період.

Вирішуючи ці питання, суд виходить з наступного: ст.625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов»язання, за вимогою кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов»язання.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, господарський суд, провівши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 6135,63грн. і 3 % річних в розмірі 322,95грн.

Приймаючи до уваги, що позов виник з вини відповідача, на нього покладаються судові витрати.

.На підставі ст.ст.526,530,546,549,610,612,625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 67,193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49, 82, 84, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трійка-Діалог» м.Луганськ про стягнення 28 521,63грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство» м.Моспіне в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство», , м.Моспіне Донецька область 83497, вул..Гришина, 1А на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трійка-Діалог», , м.Луганськ 91047, вул. Краснодонська, 1 заборгованість в сумі 21012,44грн., 1050, 62грн. пеню, 322,95грн.- 3%річних, 6135,63грн. інфляційні витрати і 1827,00грн.судові витрати.

Суддя С.Ю. Гринько