УХВАЛА

03.08.2015№ 910/15321/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15321/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», м. Запоріжжя,

до Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про визнання недійсним рішення 09.06.2015 №304-р

та до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Запоріжжя,

про визнання недійсним рішення від 30.12.2014 №50-рш,

за участю представників:

позивача - Філоненка Є.С. (довіреність від 31.07.2015 №248);

відповідача-1 - Новицького М.З. (довіреність від 25.05.2015 №300-122/01-5444);

відповідача-2 - Новицького М.З. (довіреність від 14.03.2015 №78),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (далі - Завод) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України (далі - АМК) від 09.06.2015 №304-р «Про перевірку рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.12.2014 №50-рш у справі №02/21/39/40/41/42-14» (далі -Рішення №304-р);

визнання недійсним рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення АМК (далі - Відділення) від 30.12.2014 №50-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №02/21/39/40/41/42-14 (далі - Рішення №50-рш).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2015 порушено провадження у справі.

АМК 13.07.2015 подав суду відзив на позов та пояснення, в яких зазначив таке:

до АМК надійшла заява публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» (далі - ПАТ «Запоріжтрансформатор») від 22.01.2015 №1/05-и-22/01/15_01 про перевірку рішення Відділення АМК №50-рш та клопотання до заяви від 09.02.2015 про зупинення зазначеного рішення; розпорядженням державного уповноваженого АМК від 04.02.2015 №12/14-р заяву ПАТ «Запоріжтрансформатор» прийнято до розгляду, а розпорядженням АМК від 03.03.2015 №2-рп зупинено виконання Рішення №50-рш до закінчення його перевірки; Рішенням №304-р залишено без змін рішення № 50-рш, оскільки воно прийнято з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права з повним з'ясуванням обставин справи;

під час розгляду справи №02/21/39/41/41/42-14 були виявлені схожості в оформленні та змісті саме тих документів, шаблонна форма яких не надавалася замовниками торгів та виклад змісту яких передбачав довільну форму; при цьому усі схожості в пропозиціях конкурсних торгів 1-6 учасників стосуються тих текстів, які ПАТ «Запоріжтрансформатор» та Завод мали готувати самостійно; позивач та ПАТ «Запоріжтрансформатор» брали участь у торгах 1 - 6 як окремі суб'єкти господарювання, оскільки замовники не відхилили пропозиції конкурсних торгів учасників у процедурах закупівлі 1 - 6 і їх пропозиції були допущені до оцінки; з наданих учасниками пропозицій замовник не встановив, що Завод і ПАТ Запоріжтрансформатор» є пов'язаними особами, при цьому зазначені учасники мали бути обізнані, що входять до однієї групи; позивач та ПАТ «Запоріжтрансформатор», виступаючи у торгах як окремі незалежні суб'єкти господарювання та не маючи наміру конкурувати в них, спотворили результати торгів 1-6;

02.07.2015 до АМК надійшла ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2015 про відкриття провадження у справі №826/11557/15 за позовом Заводу до АКМ та Відділення АМК про визнання недійсними рішень №50-рш та №304-р.

Позивач 13.07.2015 подав суду пояснення, в яких зазначив, що: з урахування того, що позивач та ПАТ «Запоріжтрансформатор» є особами, пов'язаними відносинами контролю, що визнається адміністративною колегією АМК, в розумінні Закону України «Про захист економічної конкуренції» вони разом з іншими суб'єктами групи утворюють єдиний суб'єкт господарювання, з такими висновками погодився і АМК; статус єдиного суб'єкта господарювання встановлюється лише на підставі відповідних положень законодавства, а не відповідно до того, чи надають особи, які входять до його складу одну чи окремі пропозиції конкурсних торгів.

Завод 30.07.2015 подав суду клопотання про залишення позову без розгляду, яке мотивоване тим, що позивач не має можливості подати суду:

власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору;

довідки про рахунки, відкриті в банківських установах або органах Державного казначейства України.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2015 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник відповідачів не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Згідно зі статтею 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Оскільки ГПК України не передбачено залишення позову без розгляду за клопотанням сторони, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання позивача про залишення позову без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2015 подав суду заяву про відмову від позову та зазначив, що наслідки прийняття судом відмови від позову Заводу відомі.

Представник відповідачів не заперечив щодо поданої позивачем заяви.

Відповідно до частин четвертої і шостої статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову; господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У пункті 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадках відмови позивача від позову господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК України, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що відмова позивача від позову у справі №910/15321/15 не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 78 ГПК України заява про відмову від позову повинна бути підписана позивачем; до прийняття такої відмови господарський суд, зокрема, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Подана суду заява про відмову від позову підписана представником Заводу Філоненком Є.С., якому довіреністю від 31.07.2015 №348 надано у тому числі право відмовлятися від позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за можливе прийняти відмову позивача від даного позову і припинити провадження у справі.

У пункті 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону України «Про судовий збір», є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Отже, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 22, 78, пунктом 4 частини першої статті 80, статтею 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» від позову до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення 09.06.2015 №304-р та до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 30.12.2014 №50-рш.

2. Провадження у справі № 910/15321/15 припинити.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко