ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.08.15р. Справа № 904/667/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕФЕНС", м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про стягнення 302 586,07 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № б/н від 03.04.12р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № ББУ/ПУ435/ВП/14 від 16.12.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. позов задоволено частково, вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі-відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕФЕНС" (далі-позивач) заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 287 437,92 грн., пеню у розмірі 20 738,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 19 188,77 грн., 3% річних у розмірі 2 352,90 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 594,36 грн.

13.03.15р. на виконання вищезазначеного рішення видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.15р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.07.15р. касаційну скаргу відповідача на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.15р. повернуто відповідачу (скаржнику) без розгляду.

До господарського суду від відповідача надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України. Подана заява обґрунтована тим, що відповідач не погодився з рішенням господарського суду Дніпропетровської області та звернувся з апеляційної скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду. 02.04.15р. апеляційна скарга відповідача по даній справі була розглянута Дніпропетровським апеляційним господарським судом. За результатами розгляду апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення господарського суду без змін. У відповідності до вимог ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом (ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України). Наказ видається за заявою стягувача або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішення законної сили згідно з вимогами ст. 85 ГПК України і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене). Якщо судове рішення місцевого господарського суду переглядалося в суді апеляційної інстанції, то наказ видається (надсилається) після здійснення такого перегляду, а дата видачі наказу має збігатися з датою повернення матеріалів справи (матеріалів апеляційного провадження) із суду відповідної інстанції до місцевого господарського суду. Після закінчення апеляційного перегляду справа невідкладно повертається до суду першої інстанції, (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9, з подальшими змінами та доповненнями станом 05.03.15р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

По даній справі 26.02.15р. у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текс рішення було складено 02.03.15р., про що в рішенні зроблено запис. Десятиденний строк для подання апеляційної скарги закінчувався 12.03.15р. В цей же день відповідачем була подана апеляційна скарга по справі, тобто у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України судове рішення по даній справі не вступило в законну силу. Але всупереч тому, що відповідачем була подана апеляційна скарга і рішення не набрало законної сили, 13.03.15р. господарський суд Дніпропетровської області по справі №904/667/15 видав наказ про виконання рішення. Апеляційна скарга відповідача розглянута судом другої інстанції 02.04.15р., рішення не було скасоване чи змінене. З урахуванням роз'яснень Вищого господарського суду України (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9) дата видачі наказу має збігатися з датою повернення матеріалів справи (матеріалів апеляційного провадження із суду відповідної інстанції до місцевого господарського суду.

Як вказує відповідач, з 02.04.15р., з дати розгляду апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду без змін, судове рішення по даній справі набрало законної сили. Дана справа була повернута до місцевого господарського суду після апеляційного розгляду - 02.04.15р., а тому й наказ на виконання рішення суду по справі № 904/667/15, яке вступило в законну силу після апеляційного розгляду, повинен бути виданий судом після 02.04.15р.

Таким чином, як вважає відповідач, рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/667/15 вступило в законну силу після розгляду справи 02.04.15р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом, а тому наказ господарського суду Дніпропетровської області №904/667/15 від 13.03.15р. слід вважати таким, що не підлягає виконанню, так як цей наказ виданий на виконання рішення суду, яке на той час не набрало законної сили.

Позивач 03.04.15р. звернувся до державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управляння юстиції з заявою про примусове виконання рішення суду на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/667/15 від 13.03.15р., яке не вступило в законну силу. На підставі заяви позивача заступником начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградсього міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 21.05.15р. відкрито виконавче провадження № 47173305 по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/667/15 від 13.03.15р. В зв'язку з тим, що виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду відкрито на підставі наказу, виданого на виконання рішення, яке не вступило в законну силу, відповідач звертається з даної заявою до господарського суду Дніпропетровської області про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить витребувати наказ № 904/667/15 від 13.03.15р. у державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управляння юстиції та визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області № 904/667/15 від 13.03.15р. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.15р. прийнято вищезазначену заяву до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 18.08.15р.

18.08.15р. повноважний представник позивач у судовому засіданні зазначив про те, що подана заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

13.03.15р. рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/667/15 від 26.02.15р. набрало законної сили. Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ на примусове виконання. Даний наказ позивачем (стягувачем) було подано 25.03.15р. до ВДВС Павлоградського МУЮ для примусового виконання. Постановою від 06.04.15р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 47173305, було розпочато виконавче провадження.

Відповідач (боржник) звернувся із апеляційною скаргою на вищевказане рішення з пропущенням строку на апеляційне оскарження. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.15р. відповідачу (боржнику) було поновлено строк на подання апеляційної скарги.

Згідно Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.15р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. по справі № 904/667/15 залишено без змін та набрало законної сили.

Позивач звертає увагу суду на те, що постановою державного виконавця ВДВС Павлоградського МУЮ від 02.06.15р. було повернуто наказ № 904/667/15 від 13.03.15р. до органу, що його видав - Господарського суду Дніпропетровської області.

24.06.15р. позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу. Даний наказ за заявою позивача (стягувача) було повторно видано останньому.

Як вказує позивач, посилання відповідача на п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.12р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» є безпідставним, оскільки стосується випадків, коли наказ не видавався місцевим господарським судом, а випадки коли на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ описані в п.11 вище згадуваної Постанови.

Відповідно до п. 11 Пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" повертається до суду, який його видав.

У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судовому засіданні подану заяву підтримав та наполягав на її задоволенні у повному обсязі, виходячи з обставин викладених у заяві.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд дійшов до висновку, що заяву слід визнати необґрунтованою, документально недоведеною, а отже такою, що суперечить чинному законодавству України і не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ч. 4 ст. 117 ГПК України містяться підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

- якщо стягнення за наказом, визнаним таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, уже відбулося, господарський суд на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарським судом не були встановлені обставини, які б свідчили про наявність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116 ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" повертається до суду, який його видав.

У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ. Якщо на час прийняття судового акта апеляційної інстанції строк для пред'явлення цього наказу до виконання закінчився, зазначений строк підлягає відновленню згідно із статтею 119 ГПК.

Як вбачається з матеріалів справи, після подачі відповідачем апеляційної скарги відділ державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції повернув наказ до суду першої інстанції (а.с.165-168). Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.15р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. по справі №904/667/15 залишено без змін. Позивачу 04.08.15р. на його заяву про видачу судового наказу було направлено оригінал наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.15р. по справі №904/667/15 (а.с.178), який позивачем був отриманий 10.08.15р., що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 180).

Господарський суд вважає також за необхідне зазначити про те, що пункт 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, на який посилається відповідач, застосовується у випадках, коли наказ по справі не видавався.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд не знаходиться підстав для задоволення поданої заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.08.15р. по справі № 904/9124/14.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Суддя ОСОБА_4