Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" серпня 2015 р. Справа № 906/768/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №21/05/2015 від 21.05.15)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 18.06.15)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-ДМС"

про зобов'язання повернути автомобіль

Позивач подав позов про зобов'язання відповідача повернути автомобіль МАN ТGS 41.440 номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19М542474, д. н. АА 0561 КЕ з оперативного лізингу по договору оперативного лізингу (оренди) №111-2/ОЛ від 20.10.11.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що строк лізингу за договором оперативного лізингу (оренди) №111-2/ОЛ закінчив свою дію 31.10.13, однак відповідач відмовляється повертати об'єкт лізингу.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.06.2015р.

Ухвалами господарського суду від 22.06.2015р., від 13.07.2015р., від 27.07.2015р. відкладено розгляд справи відповідно на 13.07.2015р., 27.07.2015р., 11.08.2015р.

Ухвалою господарського суду від 27.07.2015р. продовжено строк розгляду спору до 11.08.2015р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 22.06.15 відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що об'єкт лизингу за договором оперативного лізингу (оренди) №111-2/ОЛ відповідач набув у власність у позивача за договором купівлі-продажу №ПР111 від 09.09.11 сплативши вартість майна у повному обсязі.

Крім того, зазначив, що спірне майно перебувало у користуванні відповідача за договором оперативного лізингу №111/ОЛ від 12.07.10, укладеного строком на 36 місяців.

Вважає, що договір оперативного лізингу (оренди) №111-2/ОЛ від 20.10.11 є удаваним, таким, що укладений з метою приховати договір купівлі-продажу №ПР111 від 09.09.11, оскільки після укладення договору купівлі-продажу від 09.09.11, всупереч п.1.4 вказаного договору, виявилось, що майно внесено до бази Інтерпол як таке, що розшукується.

У додаткових поясненнях №10/07/15-01 від 10.07.15, позивач зазначив про те, що договір оперативного лізингу (оренди) №111-2/ОЛ від 20.10.11 не є удаваним правочином, оскільки спрямований на настання відповідних наслідків передбачених у договорі.

Зазначив, що позивач невзмозі виконати зобов'язання по договору №ПР111 від 09.09.11 по передачі майна у власність відповідачу, оскільки для зняття з обліку в органах ВРЕР необхідно повернути його з оперативного лізингу позивачу по договору №111-2/ОЛ від 20.10.11 (а.с.77).

11.08.15 до суду надійшло клопотання відповідача про винесення окремої ухвали по факту вчинення ТзОВ "Лізингова компанія "Фаворит" шахрайських дій, направлених на протиправне заволодіння грошовими коштами ТзОВ "Гранд-ДМС" та автомобілем МАN ТGS 41.440.

Клопотання грунтується на тому, що звернувшись з даним позовом, позивач має намір заволодіти коштами, які були сплачені відповідачем за автомобіль МАN ТGS 41.440 згідно договору купівлі-продажу №ПР111 від 09.09.11, та самим автомобілем.

Згідно ст. 90 ГПК України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Суд заявлене відповідачем клопотання відхилив, оскільки в порядку ч. ч. 1 ,4 ст. 90 ГПК України, не вбачає для цього відповідних підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відкласти розгляд справи з посиланням на те, що відповідач має намір подати позов щодо виконання сторонами зобов'язань, які виникли по договору купівлі-продажу №ПР111 від 09.09.11, за яким відповідач набув у власність автомобіль МАN ТGS 41.440.

Суд відхилив вказане клопотання відповідача, оскільки спір щодо виконання сторонами договору купівлі-продажу №ПР111 від 09.09.11 не стосується предмету даного спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2011 року ТзОВ "Лізингова компанія "Фаворит" (лізингодавець/позивач) та ТзОВ "Гранд-ДМС" (лізингоодержувач/відповідач) укладено договір оперативного лізингу №111-2/ОЛ, за умовами якого лізингодавець зобов'язується передати автомобіль МАN ТGS 41.440 (далі - ОСОБА_3 лізингу) у користування лізингоодержувачу на визначений строк за встановлену плату (лізингові платежі) (а.с.7).

ОСОБА_4 п.2.1 договору та Додаткової угоди №2 від 29.08.13 до договору , строк лізингу становить 23 (двадцять три) місяці з дня підписання акту приймання-передачі ОСОБА_3 лізингу.

Акт приймання передачі підписано сторонами 01.12.11 (а.с.13).

Таким чином, строк лізингу за Договором №111-2/ОЛ встановлено до 31.10.13.

Спір виник з приводу того, що після закінчення строку лізингу відповідач ОСОБА_3 лізингу не повернув.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

ОСОБА_4 нормами статті 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Лізингова (орендна) операція - це господарська операція фізичної чи юридичної особи, що передбачає надання основних фондів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, між сторонами виникли правовідносини на підставі укладеного договору оренди (найму) автомобіля.

Відповідно до статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Розділом 11 Договору, встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний на наступний робочий день після дня закінчення строку лізингу, повернути об'єкт лізингу лізингодавцеві у справному стані. Передача об'єкта лізингу відбувається за актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Доказів повернення ОСОБА_3 лізингу відповідачем, станом на день розгляду справи, суду не надано.

Сторони у судовому засіданні не заперечили, що відповідач не повернув позивачу ОСОБА_3 лізингу згідно договору оперативного лізингу №111-2/ОЛ від 20.10.11 .

ОСОБА_4 ст.ст. 627, 629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Що стосується заперечень відповідача, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2010 р. між ТзОв "Лізингова компанія "Фаворит" (лізингодавець) та ТзОВ "Гранд-ДМС" (лізингоодержувач) було укладено договір оперативного лізингу №111/ОЛ, згідно якого лізингодавець зобов'язується набути у власність автомобіль МАN ТGS 41.440 у ТОВ "Київ-Транссервіс" та передати об'єкт лізингу в користування лізингоодержувачу за встановлену плату (лізингові платежі) (а.с. 55-64).

Згідно акта приймання- передачі від 01.09.2010 р. (а.с. 54) об'єктом лізингу є автомобіль МАN ТGS 41.440 номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19М542474, д.н. НОМЕР_1.

Строк лізингу за даним договором становив 36 місяців з дня підписання ОСОБА_4 приймання-передачі ОСОБА_3 лізингу (п.2.1).

01.09.2011р. сторони підписали додаткову угоду № 3 до договору лізингу № 111/ОЛ від 12.07.2010 р. (а.с. 66). про дострокове розірвання договору лізингу з 30.11.2011 р.

ОСОБА_4 п.1.5 вказаного договору, об'єкт лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного договору і після його закінчення підлягає поверненню лізингодавцю.

ОСОБА_4 приймання-передачі від 30.11.11 відповідач повернув позивачу ОСОБА_3 лізингу згідно вказаного договору.

09.09.2011 р. між ТзОв "Лізингова компанія "Фаворит" (власник), ТзОВ "Автосейл" (продавець) та ТзОВ "Гранд-ДМС" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № ПР 111, згідно п. п. 1.1, 1.2 якого продавець в рамках договору комісії, укладеного з власником та за його дорученням, зобов'язується передати у власність покупцю автомобіль МАN ТGS 41.440, номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19М542474 вартістю 270000,00 грн., що належить власнику , а покупець зобов'язується прийняти і сплатити за нього обумовлену суму.

ОСОБА_4 умовами п. 3.1 договору покупець оплачує вартість автомобіля шляхом перерахування 100% вартості автомобіля на поточний рахунок власника протягом 60 банківських днів з моменту підписання договору.

Відповідачем, як покупцем були здійснені платежі 12.09.2011р., 01.10.2011р., 06.10.2011р., 13.10.2011р. призначенням платежу за автомобіль МАN ТGS 41.440 згідно договору № ПР 111 від 09.09.2011 р. та рахунка № 75-П від 12.09.2011р. на загальну суму 270000,00 грн. (а.с. 39-43).

ОСОБА_4 п. 4.1 договору сторони визначились, що строк передачі автомобіля уповноваженому представнику покупця 80 робочих днів з моменту оплати покупцем вартості автомобіля згідно умов п.3.1 договору.

В установлений договором строк автомобіль відповідачу передано не було.

27.12.2011 р. між ТзОВ "Лізингова компанія "Фаворит" (власник) , ТзОВ "Автосейл" (продавець) та ТзОВ "Гранд-ДМС" (покупець), тобто після укладення договору оперативного лізингу №111-2/ОЛ від 20 жовтня 2011 року, сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу № ПР 111 від 09.09.2011 р., за умовами п. 1.1 якої власник повідомляє, що під час зняття автомобіля з обліку виявилось, що автомобіль внесено до бази INTERPOL, як такий, що розшукується.

Згідно п. 1.2 додаткової угоди №1 від 27.12.11, сторони підтверджують, що договір купівлі-продажу є похідним від договору оперативного лізингу № 111/ОЛ від 12.07.10 (а.с.70), оскільки предмет договору купівлі-продажу був ОСОБА_3 лізингу по договору №111/ОЛ.

Згідно п. 1.3 додаткової угоди, власник зобов'язується здійснити всі залежні від нього дії, для видалення запису в базі Іnterpol про розшук автомобіля та для зняття автомобіля з обліку.

Згідно п. 4.1 договору сторони визначились, що строк передачі автомобіля уповноваженому представнику покупця не пізніше 2 робочих днів, з моменту зняття автомобіля з обліку в органах МРЕВ.

Як пояснив позивач, і не заперечує відповідач у своєму відзиві, договір оперативного лізингу № 111-2/ОЛ від 20.10.2011 р сторони уклали, оскільки ТОВ "Гранд-ДМС" автомобіль був неохідним для виконання своїх господарських потреб.

В іншому випадку, оскільки в результаті виконання договору купівлі-продажу виявилось, що автомобіль перебуває в базі розшуку INTERPOL, автомобіль мав би знаходитись у позивача до вирішення питання щодо його подальшої долі (а.с. 168).

Доказів передачі автомобіля відповідачу за додатковою угодою від 27.12.2011 р до договору купівлі-продажу матеріали справитакож не містять.

При цьому, з матеріалів справи вбачається факт передачі відповідачу автомобіля за договором оперативного лізингу № 111-2/ОЛ від 20.10.2011 р.

Листом від 22.10.2011 р. відповідач просив кошти, які були перераховані за договором купівлі-продажу в сумі 29200,00 грн. зарахувати в рахунок попереднього лізингового платежу за договором оперативного лізингу № 111-2/ОЛ від 20.10.2011 р (а.с. 175).

В період дії вказаного договору, сторонами щомісячно підписувались акти надання послуг. Даними актами сторони засвідчували факт перебування автомобіля в оперативному лізингу та щомісячний лізинговий платіж в сумі 2247,00 грн. (а.с. 151-167).

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за січень 2012 по липень 2015 р. відповідачу нараховуються лізингові пдатежі в сумі 2247,00 грн. (а.с. 173, 174).

Позивачем разом з відзивом до позову був наданий його власний проект акта звірки розрахунків, з якого вбачається, що з 31.12.11 по 30.04.2015 р. відповідач обліковує у себе лізингові платежі, які щомісячно нараховуються йому позивачем в сумі 2247,00 грн. (а.с. 44).

Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Вищевикладені обставини, не дають підстав вважати, що договором оперативного лізингу № 111-2/ОЛ від 20.10.2011 р сторони мали намір приховати договір купівлі-продажу, тому у суду відсутні підстави до спірних правовідносин застосовувати норми договору купівлі-продажу.

Виконання чи невиконання сторонами своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу №ПР111 від 27.12.11 не стосується предмету спору, який виник у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по договору оперативного лізингу № 111/ОЛ від 20.10.11 з повернення відповідачем - ТОВ "Гранд-ДМС", об'єкту лізингу - автомобіль МАN ТGS 41.440 номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19V542474, д. н. АА 0561 КЕ, позивачу - ТзОв "Лізингова компанія "Фаворит".

З огляду на викладене, вимога позивача щодо повернення автомобіль МАN ТGS 41.440 з оперативного лізингу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1218,00грн.

При обрахуванні розміру судового збору, суд виходив з того, що даний спір є немайновим, оскільки позивач просить спонукати відповідача виконати умови договору, що не підлягає вартісній оцінці.

Згідно п.2.2 ч.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України"Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.13, до позовних заяв немайнового характеру,відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Згідно Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання позову немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто 1218,00грн.

Решта, сплаченого за платіжним дорученням №314 від 20.05.15 судового збору, в розмірі 1798,60грн., підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь ТОВ "Лізингова компанія "Фаворит" у відповідності до ст.7 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Гранд-ДМС" (11301, Житомирська область, м.Малин, вул.Кримського,118; код 34658557)

повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит" (03151, м.Київ, вул.Волинська, 10, оф.296; код 34349201)

автомобіль МАN ТGS 41.440, номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19М542474, д. н. АА 0561 КЕ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-ДМС" (11301, Житомирська область, м.Малин, вул.Кримського,118; код 34658557) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит" (03151, м.Київ, вул.Волинська, 10, оф.296; код 34349201) - 1218, 00 грн. судового збору.

4. Ухвалою господарського суду повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит" - 1798,60 грн. судового збору .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.08.15

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу