ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 серпня 2015 р. Справа № 918/798/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Міжрегіональні ресурси"

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Обарів Менеджмент Груп"

про стягнення заборгованості в сумі 15106,22 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Поетова А.С.

від відповідача: не з'явився.

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Міжрегіональні ресурси" (надалі - позивач) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обарів Менеджмент Груп" (надалі - відповідач) в якому просить стягнути з останнього кошти за договором поставки від 01.05.2012 року в сумі 15 106, 22 грн. з яких: 8 243, 52 грн. основний борг, 2 907,71 грн. 30% річних, 3 954,99 грн. пеня.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

До господарського суду повернулися ухвали суду про порушення провадження по справі від 16 липня 2015 року та про відкладення розгляду справи від 28 липня 2015 року, які направлялась на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - 35307, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Обарів вул. Соборна, 47, з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Відповідача є Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Обарів, вул. Соборна, 47.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

До винесення рішення по справі позивач подав заяву про уточнення розміру позовних вимог (а.с.42-44) в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11 362,71 грн., з яких: 4500,01. грн. основний борг, 2907,71 грн. 30% річних, 3954,99грн. пеня.

Дана заява подана у відповідності до норм ГПК України, є по суті заявою про зменшення позовних вимог, а відтак приймається судом до розгляду.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

01 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Міжрегіональні ресурси", як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обарів Менеджмент Груп", як покупцем було укладено договір поставки товару №64/Р-12 від 01.05.2012 року (надалі договір) відповідно до умов якого (п.1.1) позивач зобов'язується поставляти відповідачу товари, а відповідач - приймати та оплачувати товар в асортименті, кількості та за ціною діючою у позивача на час поставки, згідно видатковим накладних, що є додатками та невід'ємними частинами даного договору. Ціна одиниці товару та сума поставки партії товару визначаються у видатковій накладній (п.2.1. Договору). Покупець зобов'язаний здійснити оплату за товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання цього товару ( п.2.3 Договору).

На виконання умов договору та усних заявок відповідача позивач здійснив поставку товару на загальну суму 18156.81 грн., що підтверджується видатковою накладною №МР 00082367 від 23.09.2014 року.

Відповідач частково здійснив проплату за поставлений товар в сумі 13 656,80 , тому залишок заборгованості складає 4500, 01 грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Така ж норма встановлена і статтею 193 Господарського кодексу України.

Відповідно ж до ст.530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 4500, 01 грн. грунтується на договорі та законі, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ж до статті 611 цього ж Кодексу:

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.6.2 договору поставки товару від 01.05.2012р. покупець за несвоєчасну оплату товару за даним Договором сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.6 Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання продовжується протягом всього терміну позовної давності.

Згідно п.11.4 Договору термін позовної давності за вимогами щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), відсотків за неправомірне користування чужими коштами становить три роки.

Таким чином, з огляду на вищенаведене пеня в сумі 3954.99 грн. за період з 24.10.2014р. по 10.07.2015 р., з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, грунтується на договорі та законі, є правомірною, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.11.5 Договору у разі прострочення виконання покупцем грошових зобов"язань за даним договором покупець сплачує постачальнику за неправомірне користування чужими коштами 30% річних від суми заборгованості.

Таким чином, на основі наведених норм Закону, в зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання по договору поставки товару №64/Р-12 від 01.05.2012р., правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача 30% річних в сумі 2907.71 грн. за період з 24.10.2014 року по 10.07.2015 року.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обарів Менеджмент Груп" (35307, Рівненська область, Рівненський район, село Обарів, вул. Соборна, 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Міжрегіональні ресурси" (45200, Волинська область, м.Ківерці, вул. Шевченка, 35, ) 4500 грн. 01 коп. (чотири тисячі п"ятсот грн. 01 коп.) основного боргу, 3954,99 грн. (три тисячі дев"ятсот п"ятдесят чотири грн. 99 коп.) пені, 2907,71 грн. (дві тисячі дев"ятсот сім грн. 71 коп.) 30% річних, 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано "13" серпня 2016 року

Суддя Марач В.В.