ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" серпня 2015 р.Справа № 922/3253/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району ХМР, м. Харків
до ОСББ "Альянс 2007", м. Харків
простягнення 58383,17 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 02-26/2549 від 30.04.2015 року; ОСОБА_2, довіреність б/н від 11.08.15р.

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю № 1 від 05.05.2015 року, ОСОБА_4, довіреність №2 від 11.08.15р., ОСОБА_5 (керівник).

3-ї особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Альянс 2007 про стягнення профінансованих сум з 01.03.2012 року по 30.11.2014 року у розмірі 58383,17 грн. та повернення коштів, як неправомірно отриманих за надані пільги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 червня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 24 червня 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 18.06.2015 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх. № 25005) разом із документами для долучення до матеріалів справи. У своєму відзиві відповідач проти позову заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач безпідставно ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань і починаючи з грудня 2014 року не здійснює відшкодування наданих мешканцям будинку пільг всупереч умовам укладених договорів.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 19.06.2015 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів (вх. № 25134).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 13.07.2015 року.

Ухвалою суду від 13.07.15р. строк розгляду справи продовжено по 17.08.2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області представник відповідача надав заяву про застосування строку позовної давності (вх. № 28080/15).

Суд, розглянувши дану заяву відмовляє в її задоволенні.

07.08.15р. представник відповідача надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що позивачем не вказано, в чому полягає порушення або оспорювання прав чи охоронюваних законом інтересів, як того вимагає ст. 1 ГПК України. Отже позивач не обґрунтував своє право на звернення до господарського суду, а також не визначив належні підстави та способи захисту такого права (розірвання договору, визнання його недійсним, стягнення збитків тощо). Укладені між позивачем та відповідачем договори про взаємне співробітництво №18 від 08.01.2008 р., №14 від 28.05.2014 р. до цього часу не розірвані, не були предметом судового оскарження, в судовому порядку недійсними не визнавались. Відтак відсутні підстави, які могли б поставити під сумнів дійсність зобов'язань, які взяли на себе позивач та відповідач.

11.08.15р. представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, яка долучена до матеріалів справи.

11.08.15р. представник відповідача надав клопотання про припинення провадження по справі по п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду в господарських судах, оскільки позивачем кваліфіковано даний спір як такий, що відповідає вимогам п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а саме як позов з приводу призначення та виплати допомоги та компенсації, отже мова йде про публічно-правовий спір, який має розглядатись адміністративним судом.

11.08.15р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 15:00 11.08.15р.

Представник позивача в судовому засіданні 11.08.15р. підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.08.15р. проти позову заперечував просив суд припинити провадження у справі на підставі ч.1п.1 ст. 80 ГПК України.

Суд, розглянувши клопотання відповідача щодо припинення провадження у справі на підставі ч.1п.1 ст. 80 ГПК України зазначає наступне.

На підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 29.08.2007 року № 851, було передано житловий будинок по вул. Наріманова, 9, м. Харкова с балансу КП «Жилкомсервіс» до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс 2007». Зобов`язано користувача утримувати одержане майно згідно з санітарними та протипожежними нормами та правилами, а також провести заходи щодо реєстрації житлового будинку в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» - по праву користування самоврядування «Альянс 2007» призначено лише користувачем будинку, а право комунальної власності залишилось за територіальною громадою м. Харкова.

Відповідно укладених договорів між Управлінням та ОСББ «Альянс 2007» № 18 від 08.01.2008 року та № 14 від 28.05.2014 року про взаємне співробітництво по здійсненню розрахунків за надані послуги отримувачам, які мають право на відповідні пільги, а також обміну інформацією щодо нарахування та відшкодування витрат за надання пільг населенню згідно Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний захист дітей війни», «Про міліцію», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб і їх соціальний захист» до Управління щомісяця надавалися розрахунки ОСББ «Альянс 2007» на відшкодування збитків, пов`язаних з наданням пільг по послугам опалення та підігріву води, згідно затвердженої форми (форма 2 - пільга), затверджена наказом Мінпраці та соціальної політики України від 04.10.2007 року № 535.

Такі розрахунки, згідно Інструкції про заповнення форми «2 пільга» заповнюються виключно підприємствами та організаціями, що надають послуги.

ОСББ «Альянс 2007», вказуючи себе виконавцем зазначених послуг, щомісячно надавало свої нарахування до Управління та отримувало відшкодування витрат (тобто державну компенсацію) на оплату житлово-комунальних послуг відповідної категорії мешканців свого будинку, які мають право на такі пільги.

Відповідно договору № 1637/14-ТВ-32 від 26.11.2013 , укладеним з публічним акціонерним товариством «Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», ОСББ «Альянс 2007» закуповує природний газ, який використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (власниками квартир цього будинку).

Як зазначає позивач, згідно наданих роз'яснень Національної комісії регулювання електроенергетики України викладених у листі № 6123/14/17-06 від 21.11.2006, у разі існування в будинку дахової котельні мешканцями будинку споживається не природний газ безпосередньо, а теплова енергія, вироблена з нього. ОСББ «Альянс 2007» має саме дахову котельню, при цьому закуповує природний газ (як і підприємства комунальної теплоенергетики) з метою вироблення з нього теплової енергії.

Відповідач, на думку позивача, не виконав п.п. 4.1, 4.2 цього наказу, не визначило виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, чим порушив права громадян на отримання пільги по сплаті за користування вищезазначеними послугами та незаконно отримував відшкодування витрат із Державного бюджету України, пов'язаних із закупівлею газу, як засобу виробництва. Тому, що Управління не може далі компенсувати пільги громадян - мешканцям цього житлового будинку, які мають право на такі пільги, та змушено звернутися до господарського суду за поверненням раніше профінансованих платежів.

Також позивач зазначає, що відповідач не може бути (постачальниками) послуг населенню на опалення та підігрів води, оскільки цей вид господарської діяльності не передбачений статутом об'єднання, та у зв'язку з відсутністю ліцензії на господарську діяльність з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії. Не має засобів обліку теплової енергії, що є порушення норм, викладених у постанові Кабінету Міністрів від 03.07. 1995 № 483, якою забороняється починаючи з другого півріччя 1995року, введення в дію житлових будинків, закладів культури, об'єктів соціально - побутового та виробничого призначення без оснащення засобами обліку і приладами регулювання споживання води та теплової енергії.

Без наявності приборів обліку теплової енергії мешканці будинку компенсують вартість газу спожитого для підігріву теплоносіїв за пінами, які встановлені для підприємств теплоенергетики (1309,20 грн. за 1000 куб. м), що призводить до порушення прав споживачів на оплату фактичного, а не уявного обсягу наданих їм послуг з теплопостачання та підігріву води.

Управління, як головний розпорядник коштів місцевих бюджетів відшкодовує лише збитки підприємств - надавачів послуг по фактично нарахованим сумам пільг по сплаті за користування житлово - комунальними послугами, на які окремі споживачі мають право у відповідності із Законами України, а не відшкодовує збитки на закупку «природного газу для житлових будинків», як засобу виробництва.

Виходячи з вищевикладеного, позивачем було встановлено, що подання відповідачем звітів на протязі всього періоду від укладання договорів, з 2007 року, на відшкодування збитків по наданим пільгам мешканцям будинку з оплати визначених підприємством як послуги по опаленню та підігріву води, не мало законних підстав та є неправомірним, оскільки такі послуги об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не має права надавати.

Управлінням була направлена претензія до ОСББ «Альянс 2007» від 14.01.2015 вих. №02-26/182 з вимогою повернути на рахунки управління безпідставно отримані кошти з Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір, який за своєю суттю носить лише інформаційний характер щодо обміну інформацією та не створює для сторін жодних прав та обов`язків у відповідності до господарських правовідносин.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 20.05.2013р. №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Таким чином спір є публічно - правовим, у зв'язку з чим відшкодування заявленої до стягнення компенсація суми пільг не відноситься до компетенції господарських судів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що предметом розгляду справи є відшкодування заявленої до стягнення компенсації суми пільг та позивачем у справі є Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району ХМР, суд приходить до висновку що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає припиненню на підставі ч.1 п.1 ст. 80 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову до суду позивачем платіжним дорученням №539 від 01.04.15р. було сплачено судовий збір в сумі 1827,00 грн. У відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: органи праці та соціального захисту населення - за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсації, виплат та доплат, установлених законодавством. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачені підстави повернення судового збору, а саме у разі відмови у відкритті провадження у справі. Частиною 1 ст. 62 ГПК України передбачена підстава у відмові в відкритті провадження у справі , а саме у разі якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України, аналогічна норма міститься в ч.1 п.1. ст. 80 ГПК України у разі якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України, але судом така заява прийнята до розгляду господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. Таким чином, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн. сплачений платіжним дорученням №539 від 01.04.15р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, п.1 ч.1 ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

2.Провадження у справі 922/3253/15припинити .

Суддя ОСОБА_6