ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р.Справа № 922/4004/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Клич", м. Харків
до Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 (дов. № 9 від 13.04.2015 року); ОСОБА_2 (дов. № 17 від 22.07.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Клич" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про:

- визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2015 року № 66-р/к по справі 2/01-274-14,

- застосування наслідків недійсності рішення та до стягнення заявлені судові витрати.

05.08.2015 року відповідач через канцелярію суду надав відзив від 30.07.2015 р. № 02-27/2-3583 (т. І а.с. 77-87), в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову та документи для долучення до матеріалів справи.

10.08.2015 року позивач через канцелярію суду надав клопотання про об'єднання справ, в задоволенні якого було відмовлено.

В судове засідання 11.08.2015 р. позивач свого представника не направив, звернувся з клопотанням про залучення до участі у справі третьої особи, у якому просить суд залучити до участі у справі № 922/4004/15 ТОВ «Харзбут» (, юридична адреса : вул.. Павлівська, 24, м. Харків, 61141) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та відкласти розгляд справи.

Представники відповідача проти позову заперечують та просять суд відмовити в позові, з підстав вказаних у відзиві від 30.07.2015 р. № 02-27/2-3583.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників відповідача, суд відмовляє в задоволенні клопотання про залучення ТОВ «Харзбут» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, враховуючи наступне.

Згідно ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

В обґрунтування свого клопотання позивач вказує на те, що оспорюване рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2015 року за № 66-р/к по справі № 2/01-274-14, винесено відповідачем не тільки у відношенні позивача, а й у відношенні ТОВ «Харзбут», що може вплинути на його права та обов'язки, проте не конкретизує на які саме права та обовязки вказаної особи може вплинути судове рішення у даній справі.

Враховуючи вказане, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача та зазначає, що ТОВ «Харзбут» не позбавлене права звернутися до суду з відповідним позовом, у разі якщо вважає, що його права порушені та потребують захисту у судовому порядку.

Разом з цим суд стосовно клопотання позивача про залучення третьої особи та відкладення розгляду справи зазначає, що в даному разі обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів справи достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи неодноразово відкладався для надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, надати нові докази тощо). Проте, нових доказів позивачем не надано та про можливість їх надання в майбутньому в клопотанні позивача про відкладення справи не зазначено. При цьому, клопотання про залучення ТОВ «Харзбут» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було заявлено останнім після відмови у його клопотанні щодо обєднання справ, з тих підстав що ТОВ «Харзбут» не є стороною у справі № 922/4004/15, в той час як у справі № 922/4173/15 вказане товариство є позивачем.

Суд зазначає, що згідно ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд установив наступне.

25 березня 2015 року Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було ухвалено рішення за № 66-р/к по справі № 2/01-274-14 про порушення ТОВ «Фірма Клич» та ТОВ «Харзбут» законодавства про захист економічної конкуренції (т. І а.с. 19-29).

Пунктом 2 даного рішення згідно зі ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції на позивача накладено штраф у розмірі 68 000,00грн.

Рішення вмотивоване тим, що під час проведення торгів на закупівлю акумуляторів електричних та частин до них що проводились АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» у 2013 році, погодили свої пропозиції конкурсних торгів з метою забезпечення перемоги ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ», вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Як слідує з позовної заяви, позивач вважає що рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2015 року у справі № 2/01-274-14 прийнято при неповному з'ясуванні усіх необхідних обставин з наступних підстав.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначені підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, а саме: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі:

- розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

- перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, тощо.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями визнається укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання. Особи, які чинять чи мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються, в тому числі, спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» торги (конкурсні торги) - здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів (конкурсних торгів) згідно з процедурами, встановленими цим Законом (крім процедури закупівлі в одного учасника).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про здійснення державних закупівель» закупівлі здійснюються, зокрема, за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.

Узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює результат, тобто об'єктивно кращу пропозицію, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату.

Згідно із частиною першою статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності) (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Сама узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу і негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Правове значення в даному випадку має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки, яка призводить до заміни конкуренції на координацію поведінки з метою створення видимості конкуренції в межах тендеру.

При цьому, судом також враховано роз'яснення, наведене у п. 14 постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15, згідно з яким для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Наразі матеріали справи свідчать про наявність антиконкурентних узгоджених дій позивача з ТОВ «Харківзбут» під час проведення конкурсних торгів.

У рішенні наведена схожість в оформленні та зовнішньому вигляді документів, учасників Торгів, яка була б виключена за умови самостійної підготовки учасниками своїх пропозиції конкурсних торгів конкурсних торгів; зафіксовані однакові дати отримання документів однією особою (менеджером ТОВ «Фірма «КЛИЧ» ОСОБА_3В.) у державних установах під час підготовки пропозицій конкурсних торгів; в ході розгляду справи № 2/01-274-14 Головне управління юстиції у Харківській області повідомило (лист від 24.12.2014 № 41927/06-22, т. ІІ а.с. 7), що запити за підписами керівників ТОВ «Фірма «КЛИЧ» та ТОВ «ХАРЗБУТ» щодо отримання Інформаційних довідок надані до управління юстиції в один день 18.06.2013 р.; при цьому отримані одною особою ОСОБА_3 за дорученнями від 27.06.2013 № 130627/01 та №27/06-1.

Також про спільну підготовку пропозицій конкурсних торгів ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ» та ТОВ «ХАРЗБУТ» свідчать і інші дії, у тому числі те, що учасники Торгів надали до замовника Торгів: довідки про відсутність заборгованості з податків і зборів (обов'язкових платежів), сформовані Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова в один день 06.08.2013 щодо ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ» за № 912/10/20-30-11-03-12, ТОВ «ХАРЗБУТ» за № 925/10/20-30-11-03-12 (т. І а.с. 162, 215); пропозиції конкурсних торгів в передостанній день строку подачі документів на Торги 07.08.2013 послідовно, а саме ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ» - о 16:15. ТОВ «ХАРЗБУТ» - о 16:20. тобто з різницею у п'ять хвилин, що відмічено у реєстрі отриманих пропозицій конкурсних торгів, отже, вказані документи надавались учасниками Торгів одночасно або з невеликим проміжком часу; Листом від 15.01.2015 № 15/01-1 ТОВ «ХАРЗБУТ» підтвердило, що між ним та ТОВ «Фірма «КЛИЧ» існують відносини в межах купівлі - продажу авто товарів (т. ІІ а.с. 11-12).

Вказане дає підстави дійти висновку, що між учасниками Торгів існували до участі, під час участі у Торгах та існують по закінченню Торгів сталі цивільно - правові відносини, регулярно проводяться грошові взаєморозрахунки, що спростовує твердження позивача наведені у позовній заяві, щодо його необізнаності про участь його штатного працівника ОСОБА_3 у підготовці документів ТОВ «ХАРЗБУТ» для Торгів.

Також Відділенням здійснювався порівняльний аналіз цін на акумулятори електричні, запропонованих учасниками на Торги, з рівнем цін, які склались на ринку акумуляторів електричних. За результатами зазначеного аналізу виявлено, що ціни ТОВ «Фірма «КЛИЧ» і ТОВ «ХАРЗБУТ» значно вище мінімальних, а по деяким видам акумуляторів вище середньо ринкових цін в період проведення Торгів (станом на липень - серпень 2013 року). Приклади такого порівняння наведені у оспорюваному рішенні.

Крім того, директор ТОВ «Фірма «КЛИЧ» та учасник ТОВ «ХАРЗБУТ», знаходяться у родинних стосунках, а саме ОСОБА_4 (директор ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ», т. І а.с. 145-146, т. ІІ а.с. 15) та ОСОБА_5 (учасник ТОВ «ХАРЗБУТ», т. І а.с. 195-212) є подружжям та зареєстровані за однією адресою, ОСОБА_6 (учасник ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ») - батько ОСОБА_4.

При цьому заперечення проти оспорюваного рішення наведені у позовній заяві базуються на довільному тлумаченні ч. 1 та ч. 3 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також на помилковому застосуванні роз'яснення, що стосуються даних норм, які викладені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15, - дії ТОВ «Фірма «КЛИЧ» та ТОВ «ХАРЗБУТ» кваліфіковані адміністративною колегією Відділення саме як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, в той час як аргументи позивача викладені стосовно іншого виду порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, передбачених ч. 3 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді схожих дій на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення усунення чи обмеження конкуренції, у разі якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Слід також зазначити, що при прийнятті спірного рішення доводилися (в сукупності встановлених обставин та зібраних доказів у справі) не схожі дії суб'єктів господарювання, а погоджена конкурентна поведінка учасників Торгів, яка стосується спотворення їх результатів.

Отже, в такому випадку, сама узгоджена поведінка учасників Торгів не відповідає суті конкурсу і негативним наслідком є сам факт спотворення результатів Торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Правове значення в даному випадку має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки, яка призводить до заміни конкуренції на координацію поведінки з метою створення видимості конкуренції в межах Торгів.

Наведеним обставинам відповідач дав належну оцінку і, врахувавши вимоги ст.ст. 1, 5, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання дій позивача, які полягали в узгодженості його поведінки з ТОВ «ХАРЗБУТ» під час участі у торгах, такими, що порушують норми законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яке виявилось у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів. При цьому відповідач обґрунтовано виходив з того, що характер поведінки учасників торгів, яка була проявлена ними, давали підстави вважати про існуючу між ними домовленість щодо усунення конкуренції та змагальності.

Щодо порушення відповідачем ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції» в частині ненадання позивачу строку на надання заперечень на подання про попередні висновки у справі № 2/01-274-14 та відкладення прийняття рішення у цій справі, слідує зазначити що необґрунтованість та безпідставність вказаного звернення спростовується поясненнями, наданими відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення, а також те, що матеріалами справи не підтверджується порушення або неправильне застосування норм процесуального права відповідачем та прийняте рішення є правильним, твердження позивача в цій частині судом відхиляється.

Крім того, судом зясовано, що предметом даного провадження є вимога позивача про визнання недійсним та скасування в цілому рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25 березня 2015 року № 66-р/к у справі № 2/01-274-14. Як вказано вище судом у даному рішенні, спірним рішенням відповідачем було: встановлено порушення з боку позивача та ТОВ "ХАРЗБУТ" законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів; накладено на позивача штраф у розмірі 68 000,00 грн. та на ТОВ "ХАРЗБУТ" штраф у розмірі 68 000,00 грн. Водночас, в розумінні статті 1 ГПК України, - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюванних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Тобто, позивачем заявлено позовні вимоги не лише на захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а й на захист прав іншого товариства ТОВ "ХАРЗБУТ", що є неприпустимим.

Вищевикладені обставини є підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Підсумовуючи вищевикладене, вбачається, що відповідачем дотримано вимог Законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист економічної конкуренції», Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 року №5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 року за №90/299 (в редакції розпорядження АМК від 29.06.1998 року №169-р (із змінами)), у зв'язку з чим всебічно, повно і об'єктивно розглянув обставини справи № 2/01-274-14, дослідив подані документи, належним чином проаналізував відносини сторін, у звязку з чим суд відмовляє у позові повністю.

Судові витрати у даній справі, що складаються з 1 218,00 грн. судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», п. 31 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель», ст. ст. 1, 5, 6, 48, 50, 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_7