РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №910/14992/15
За позовом Комунального комерційного унітарного підприємства "Фінансова компанія "Житло-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон-Сервіс"

про стягнення 12 154 773,96 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Чабарай М.А. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явленні вимоги про стягнення 6 194 000,00 грн. неповернутої позики по договору № б/н від 10.08.2009р., 3 518 192,00 грн. інфляційних втрат, 178 183,55 грн. 3% річних, 2 191 318,41 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2015 порушено провадження у справі № 910/14992/15, розгляд справи призначено на 02.07.2015р.

01.07.2015р. через канцелярію суду відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відпусткою уповноваженого представника.

Представник позивача у засіданні суду підтримав позовні вимоги, подав документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.07.2015 розгляд справи відкладено на 11.08.2015.

У судовому засіданні 11.08.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву, доказів погашення боргу не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ

10.08.2009 між позивачем - Комунальним комерційним унітарним підприємством "Фінансова компанія "Житло-Інвест" (сторона-1 за договором) та відповідачем - Спільним українсько-чеським підприємством з іноземними інвестиціями "Інекон-Сервіс" (сторона-2) був укладений договір, в порядку та на умовах якого сторона-1 передає у власність стороні - 2 поворотну фінансову допомогу (лист ТОВ «Інекон-сервіс» № 80 від 06.08.2009р.), а саме: грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього договору (надалі -позика), а сторона - 2 зобов'язується повернути позику у визначений Договором строк.

Відповідно до пп.2.1-3.2 договору, визначено, що сума позики за договором становить 200 000,00 (Двісті тисяч) грн. 00 коп. Позика передається в безготівковій формі платіжними дорученнями шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок сторони - 2. Позика вважається переданою стороні - 2 в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок сторони - 2.

Згідно пп.4.1-4.2 договору, сторони погодили, що строк позики розпочинається з моменту набрання чинності Договору і становить 2 (два) календарних роки, та може бути продовжений за домовленістю Сторін або скорочений на вимогу сторони-1 в порядку, передбаченому п. 7.6. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому сторони неодноразово додатковими угодами вносили зміни до договору в частині суми позики та її строку.

Змінами від 20.06.2011 визначено, що сума позики становить 6 200 000,00 грн., змінами від 23.12.2013 встановлено, що строк позики починається з моменту набрання чинності договору і закінчується 30.06.2014 відповідно до договорів про спорудження об'єктів будівництва житлових будинків по вул.Леніна, 47-59 (блок А, Б,В) № 47/А-7 від 22.08.2007 та № 62/А-20 від 16.11.2009.

У Розділі 5 договору сторонами узгодили порядок повернення позики, зокрема: після закінчення строку, визначеного в п. 4.1 договору, сторона - 2 зобов'язується протягом 5 (п'яти) робочих днів повернути позику стороні - 1, позика повертається в безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок сторони - 1, позика вважається повернутою стороні - 1 в момент зарахування грошових коштів у сумі, що позичалася, на її поточний рахунок.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано, що на виконання умов договору позивач за платіжними дорученнями № 868 від 10.08.2009 на суму 200 000,00 грн., № 1080 від 22.09.2009 на суму 500 000,00 грн., № 1087 від 23.09.2009 на суму 500 000,00 грн., № 1152 від 05.10.2009 на суму 500 000,00 грн., № 1304 від 26.10.2009 на суму 300 000,00 грн., № 1353 від 24.11.2009 на суму 400 000,00 грн., № 1152 від 27.11.2009 на суму 300 000,00 грн., № 131 від 08.02.2010 на суму 500 000,00 грн., № 256 від 10.03.2010 на суму 500 000,00 грн., № 439 від 21.04.2010 на суму 500 000,00 грн., № 24 від 25.06.2011 на суму 1 900 000,00 грн., № 25 від 29.06.2011 на суму 100 000,00 грн., копії яких долучені до справи, перерахував на рахунок відповідача грошові кошти за договором б/н від 10.08.2009 в якості позики на загальну суму 6 200 000,00 грн.

Відповідач своє зобов'язання по договорах щодо повернення отриманої позики у визначений строк не виконав, отримані грошові кошти у повному обсязі не повернув, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 6 194 000,00 грн.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли у зв'язку з укладанням договору б/н від 10.08.2009 за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1049 Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 цієї статті).

Відповідно до пп. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання коштів відповідачем підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача на су суму 6 194 000,00 грн. встановлена підписаним сторонами Актом звірки взаєморозрахунків від 31.03.2015.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3 договору визначено, що за несвоєчасне або неповне виконання п.5.1 договору сторона-2 сплачує стороні-1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день затримки. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторону-2 від виконання зобов'язань за договором.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення наданої відповідачу позики по договору, позивачем нараховано 3 518 192,00 грн. інфляційних втрат, 178 183,55 грн. 3% річних за період з 01.07.2014 по 15.06.2015 прострочення виконання зобов'язання.

У позовній заяві та розрахунку позовних вимог позивач стверджує, що строк повернення позики настав 30.06.2014, проте у відповідності до умов пп. 5.1, 4.1 договору позичальник зобов'язався повернути суму позики протягом 5 робочих днів з 30.06.2014р., тобто не пізніше 04.07.2014.

Таким чином, заявлені позивачем 3 518 192,00 грн. інфляційних втрат, 178 183,55 грн. 3% річних після перерахунку за період з 05.07.2014 по 15.06.2015 задовольняються судом частково на суму 3 518 192,00 грн. інфляційних втрат ( в межах розрахунку позивача) та 176 147,18 грн. 3% річних, виходячи з розрахунку:

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
619400005.07.2014 - 15.06.20153463 %176147.18
Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 176147.18 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення 2 191 318,41 грн. пені за період з 01.07.2014 по 15.06.2014, з урахуванням вимог ч.6 ст. 232 ГПК України, та встановленого судом строку оплати, підлягають перерахунку за задовольняються у сумі 800 129,04 грн. за період з 05.07.2014 по 05.01.2015, згідно розрахунку:

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
619400005.07.2014 - 16.07.2014129.5000 %0.052 %*38691.29
619400017.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*504853.42
619400013.11.2014 - 05.01.20155414.0000 %0.077 %*256584.33
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 800129.04 грн.

Відповідач письмового відзиву, свого контр розрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 6 194 000,00 грн. основного боргу, 3 518 192,00 грн. інфляційних втрат, 176 147,18 грн. 3% річних, 800 129,04 грн. пені. В решті належить відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон-Сервіс" (02140, м.Київ, вул.Л.Руденко, 6-а, оф.539П, на користь Комунального комерційного унітарного підприємства "Фінансова компанія "Житло-Інвест" (01601, м.Київ, вул.Володимирська, 42, ) 6 194 000 (шість мільйонів сто дев'яносто чотири тисячі) грн.00 коп. основного боргу, 3 518 192 (три мільйони п'ятсот вісімнадцять тисяч сто дев'яносто дві) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 176 147 (сто сімдесят шість тисячі сто сорок сім) грн. 18 коп. 3% річних, 800 129 (вісімсот тисяч сто двадцять дев'ять) грн. 04 коп. пені, 64 263 (шістдесят чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. 91 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М.Ярмак