РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 Справа №910/15752/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтехнології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромметторг"

третя особа Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про розірвання договору та усунення перешкод в користуванні

земельною ділянкою

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивача Клименко Л.С. (дов. від 02.03.2015)

Від відповідача Рачок Н.М. (дов. від 15.07.2015)

Дейнеко П. В. (дов. від 15.05.2015)

Від третьої особи Варицький Є. В. (дов. від 25.12.2014)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 06.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будтехнології" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромметторг" про визнання договору № 21/08 від 21.08.2014 розірваним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, кадастровий номер - :79:364:0014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15752/15 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 07.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 07.07.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтехнології" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено повністю, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпромметторг" та будь - яким іншим особам, з якими ним укладено договори про проведення будівельних робіт на проведення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, кадастровий номер - :79:364:0014, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудованими і прибудованими соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на території земельної ділянки по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, кадастровий номер- :79:364:0014.

В судовому засіданні 07.07.2015 судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 14.07.2015. Також, в судовому засіданні 07.07.2015 судом, в порядку ст. 22 ГПК України подана позивачем заява про зміну предмету позову, була прийнята до розгляду. В подальшому позовні вимоги розглядаються судом з врахуванням поданої заяви.

Згідно заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд розірвати договір від 21.08.2014 № 21/08, укладений між сторонами з 31.03.2015 та зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, шляхом забезпечення вільного доступу позивача до земельної ділянки та звільнення її відповідачем та особами, які здійснюють на договірних засадах з відповідачем будівельні роботи на земельній ділянці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015, з мотивів викладених в ухвалі, залучено до участі у справі № 910/15752/15 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, вул. Суворова, буд. 4/6, ), відмовлено громадянину Бартецькому Андрію Юрійовичу у задоволенні клопотання про залучення його для участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 28.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2015, з мотивів викладених в ухвалі, відмовлено громадянину Слюсарчуку Василю Юрійовичу у задоволенні клопотання про залучення його для участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про повернення позивачу без розгляду позовної заяви по справі № 910/15752/15, відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 по справі № 910/15752/15 про забезпечення позову, та відкладено розгляд справи на 06.08.2015.

04.08.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 06.08.2015 представники сторін та третьої особи з'явились, надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав суду акт внутрішнього будівельного аудиту ТОВ "Будтехнології" на об'єкті будівництва - житловому комплексі з вбудовано - прибудованими приміщеннями та паркінгом на вулиці Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва від 31.07.2015, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Представник третьої особи в судовому засіданні подав суду письмові пояснення по справі, в яких просить суд постановити рішення про тлумачення змісту правочину, а саме п. 3.1.17, п. 6.10 договору № 21/08 від 21.08.2014 та зобов'язати сторін надати письмові пояснення щодо строків передачі майнових прав на частину площ житла ПАТ "ХК "Київміськбуд".

Ознайомившись з поясненнями третьої особи, суд довів до відома її представника, що у відповідності до ст. ст. 22, 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору не користуються правами, які надані тільки позивачу та відповідачу. Вони не мають права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову. Вони також не мають права подавати зустрічний позов, укладати мирову угоду, та відповідно відмовив третій особі у її вимогах, викладених в поясненнях по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що відповідач, всупереч тому, що договір 21/08 від 21.08.2014 є розірваним в односторонньому порядку з 31.03.2015 на підставі п. 4.7 договору, незаконно займає земельну ділянку по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, кадастровий номер - :79:364:0014 (надалі - земельна ділянка) та чинить перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою, що належить йому на праві оренди. Обґрунтовуючи вимоги щодо розірвання договору позивач посилається на істотне порушення з боку відповідача його зобов'язань за договором, в тому числі, щодо фінансування будівництва.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав їх необґрунтованості та недоведеності, зокрема, відповідач наголошує, що не порушував жодних умов договору № 21/08 від 21.08.2014, в тому числі щодо своєчасного та повного фінансування будівництва.

Третьою особою в судовому засіданні усно та письмово пояснено суду, що 20.02.2013 між нею та позивачем у справі було укладено договір № 4ф, предметом якого були зобов'язання його сторін по будівництву об'єкту (житлового комплексу з вбудованими нежитловими приміщеннями розташований на земельній ділянці по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва) з метою отримання кожною із сторін своєї частки в збудованому об'єкті в порядку та на умовах, визначених в договорі. Зазначений договір був припинений за згодою його сторін, у зв'язку із неможливістю подальшого співробітництва на підставі додаткової угоди № 6 від 21.08.2014 до договору № 4/ф від 20.02.2013. Та що у відповідності до положень такої додаткової угоди на виконання договору № 4/ф від 20.02.2013 третя особа понесла витрати в сумі 59 849 614, 58 грн., і має право на їх компенсацію шляхом набуття у власність частини площ в об'єкті - 6 300 кв. м., а у випадку не передання визначених площ позивач у справі зобов'язався повернути третій особі вартість понесених витрат, з урахуванням встановленого індексу інфляції та 12, 5 % річних.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні велась фіксація судового процесу та складено протокол судового засідання згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників сторін та третьої особи, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2014 між позивачем, як стороною - 1 та відповідачем, як стороною - 2 було укладено договір №21/08 (надалі за текстом - договір), предметом якого, відповідно до п. 2.1., є права та зобов'язання сторін із будівництва об'єкта на земельній ділянці з метою отримання кожною із сторін своєї частини приміщень в збудованому об'єкті в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Згідно пп. пп. 1.1.11, 1.1.9. та 1.1.6. договору, об'єкт або об'єкт будівництва - це житловий комплекс з вбудовано-прибудованими соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці - розташованій за адресою: вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, площею 1,5940 га, кадастровий номер :79:364:0014, яка передана у короткострокову оренду на 5 років стороні - 1 на підставі рішення Київської міської ради Х сесії VI скликання від 01.11.2012 № 394/8678 та договору оренди земельної ділянки № 201 від 22.07.2013, на підставі якого сторона - 1 отримала право користування земельною ділянкою.

Пунктом 2.2. договору визначено, що в порядку та на умовах договору, сторона-1 делегувала стороні-2, а сторона-2 взяла на себе частину прав та обов'язків замовника будівництва об'єкта та повноваження (права та обов'язки) із забезпечення фінансування будівництва об'єкта на земельній ділянці, розроблення та/або внесення змін до проектної документації, забезпечення будівництва об'єкта, вводу об'єкта в експлуатацію, залучення інвесторів до фінансування будівництва об'єкту, спільно зі стороною-1 здійснює авторський та технічний нагляд за будівництвом об'єкту, інші повноваження, що можуть вимагатись для успішного завершення будівництва об'єкту, а також повноваження щодо набуття права на приміщення відповідно до умов розподілу, визначених договором.

Відповідно до п. 2.3. договору сторони визнають, що в ході реалізації своїх повноважень за договором сторона - 2 має право: після погодження зі Стороною - 1 погоджувати, підписувати та виконувати будь-які годи, договори та будь-які інші документи, в тому числі, але не виключно, що входять до складу проектної документації та/або дозвільної документації (п. 2.3.1.); спільно зі стороною - 1 здійснювати (забезпечувати здійснення) авторського та технічного нагляду будівництва об'єкту (п. 2.3.2); спільно зі стороною - 1 визначати техніко-економічні показники об'єкта, зокрема, площу об'єкта та приміщень в ньому, цільове призначення, архітектурні та технічні характеристики, склад інженерних мереж тощо (п. 2.3.3.); спільно зі стороною - 1 обирати будь-які матеріали, що використовуються для будівництва об'єкту, їх кількість та постачальників, генерального підрядника, проектувальника, інші субпідрядні організації та будь-яких інших осіб, що можуть вимагатись час від часу (п. 2.3.4.); спільно зі стороною - 1 організовувати та вчиняти будь-які дії інші дії, що можуть з змагатись для успішного завершення будівництва об'єкту (п. 2.3.5).

Згідно визначеного сторонами в п. 2.4. договору, для цілей договору, зокрема п. 2.3. сторони погодили, що застосовується повідомний принцип погодження та спільної діяльності сторін: сторона - 2 повідомляє стороні - 1 щодо необхідності погодження або вчинення певних дій; після такого повідомлення вважається, що сторона - 1 повністю згодна із пропозицією сторони - 2; сторона - 2 може врахувати зустрічні пропозиції або зауваження від сторони - 1 у разі їх наявності.

Пунктом 2.7. договору передбачено термін будівництва об'єкта, який становить: планово-орієнтовний строк введення в експлуатацію першого та четвертого будинків - не пізніше жовтня 2015 року, а третього та другого - не пізніше вересня 2016 року.

Відповідно до п. 3.1.2., 3.1.3. договору, для виконання договору сторона-1, зокрема: делегує стороні-2 повноваження забезпечення фінансування будівництва об'єкта на земельній ділянці, а сторона - 2 зобов'язується за рахунок власних або залучених коштів здійснити (забезпечити) фінансування в повному обсязі будівництва об'єкту; передає, а сторона - 2 отримує виключне право на забезпечення фінансування будівництва об'єкта, а сторона - 1 в період дії договору зобов'язана утриматися від передачі функцій замовника будівництва іншим особам.

Відповідно до п. п. 3.2.5., 3.2.7., 3.2.8., 3.2.12, 3.2.13 договору, для виконання договору сторона-2, зокрема: з дати укладання забезпечує якісне виконання проектування будівництва об'єкту та будівництва об'єкту, незалежно від розподілу прав сторін на приміщення; забезпечує надання фінансування відповідно до умов договору; зобов'язується фінансувати будівництво об'єкту з дати укладання по мірі виникнення потреби, на підставі укладених договорів/рахунків з відповідними особами та на підставі графіку фінансування та будівництва об'єкту на загальну суму не більше 15 000 000, 00 грн. на місяць, не залежно від об'єму проданих квартир; зобов'язується здійснити будівництво об'єкту відповідно до графіку будівництва, згідно п. 2.7. договору; надає стороні - 1 інформацію щодо угод, які укладатимуться стороною - 2 або залученими нею генеральним підрядником із ціною таких угод більше одного мільйону гривень. У разі неповідомлення стороні - 1 такої інформації сторона - 2 несе відповідальність за негативні наслідки такого неповідомлення, в тому числі і шляхом відшкодування стороні - 1 збитків, завданих таким неповідомленням.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що за умови дотримання сторонами умов та гарантій договору, сторона - 2 зобов'язується забезпечити фінансування в повному обсязі всього комплексу будівельних та проектних робіт на всіх етапах будівництва об'єкту, пов'язаних із введенням об'єкту в експлуатацію, а також всіх витрат, пов'язаних із користуванням земельною ділянкою та сплатою пайового внеску.

Сторони погодили, що фінансування може бути надано стороною - 2 безпосередньо або шляхом його залучення від будь - яких третіх осіб у будь - який спосіб, не заборонений законодавством. Фінансування здійснюється стороною - 2 шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо проектувальникам, підрядникам та постачальникам, що залучатимуться до будівництва об'єкта (п. 4.5. договору).

В пункті 4.6. договору сторонами визначено, що обсяг фінансування будівництва об'єкта визначається згідно з договором та на підставі розробленої та погодженої проектно - кошторисної документації на будівництво об'єкта, а також графіку будівництва та фінансування об'єкту (додаток 2) та іншої документації, відповідно до якої визначаються витрати, необхідні для будівництва об'єкта.

Пунктом 4.7 договору сторонами було погоджено, що у разі порушення стороною - 2 строків фінансування будівництва об'єкту на строк понад 15 календарних днів, сторона - 1 направляє стороні - 2 повідомлення - попередження про порушення. Якщо сторона - 2 у строк 15 календарних днів з дати отримання повідомлення - попередження надалі порушує строки фінансування будівництва об'єкту, сторона - 1 має право розірвати договір в односторонньому порядку.

Пунктом 5.10.3. договору сторона - 1 гарантувала стороні - 2, що в ході здійснення підготовки до будівництва об'єкта сторона - 1 належним чином та відповідно до законодавства уклала, отримала, погодила та зареєструвала проектну та дозвільну документацію, визначену в додатках до договору.

Сторонами в п. 6.5. договору було визначено, що крім випадків, прямо визначених договором, одностороння відмова від договору (одностороннє його розірвання) та/або відмова від виконання окремих зобов'язань по договору не допускається.

Договір набуває чинності з дати укладання, за умови його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, та діє протягом 5 років з дати укладання, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. договору).

Згідно п. 8.3. договору усі повідомлення за договором будуть вважатися чинними, якщо вони викладені в письмовій формі та надіслані рекомендованим або цінним листом або вручені особисто.

Відповідно до п. 8.8. договору сторони стверджують, що договір не є договором про спільну діяльність. Майно (та майнові права), кошти тощо, внесені для реалізації договору, не є об'єднанням вкладів сторін, не є їх спільною частковою власністю, а залишаються у власності сторони, що їх внесла. Під час реалізації договору сторони зберігають свою юридичну самостійність.

Додатком № 1 до договору сторонами був погоджений протокол розподілу площ об'єкта, відповідно до якого сторона - 1 набуває майнові права, а після вводу об'єкта в експлуатацію отримує у власність квартири загальною площею не менше 15 % від загальної площе, але не менше 9 625, 28 кв. м., а сторона - 2 набуває майнові права на решту площ квартир, а після вводу в експлуатацію об'єкта отримує їх у власність, яка дорівнює 85 % всіх вільних (після оплати всіх боргів), але не менше ніж 45 615, 41 кв. м. площ в об'єкті. Із додатку № 1 до договору вбачається, що саме сторона - 2 набула майнові права на паркінг.

На виконання умов договору позивачем 27.08.2014 була видана довіреність на представлення інтересів та здійснення дій від імені позивача з питань, що стосуються здійснення та виконання функцій будівництва житлового комплексу з вбудовано - прибудованими соціально - побутовими приміщеннями та паркінгом по вулиці Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі міста Києва, а саме: вчинити дії з розробки концепції будівництва, дії з розробки проекту будівництва, дії по забезпеченню початку спорудження, дії по розробці проектної документації стадії "Робоча документація" та здійснення організації та контролю за виконання будівельно - монтажних робіт, дії по організації та забезпеченню введення в експлуатацію згідно з умовами договору № 21/08 від 21.08.2014.

Для виконання вказаної довіреності відповідачу були надані права, визначені довіреністю, зокрема, право укладати та підписувати будь-які договори (угоди), в тому числі, підрядні, на виконання науково - дослідних або дослідно - конструкторських та технологічних робіт, тощо.

В лютому 2015 року вищевказана довіреність була відкликана позивачем.

Позивач вказує на порушення відповідачем умов договору в частині строків та умов фінансування об'єкта будівництва (порушення п. п. 3.2.7., 3.2.8., 4.2. договору), в тому числі, відсутність компенсації витрат позивача по орендній платі за грудень 2014 року, січень 2015 року, в частині надання позивачу відповідачем, зокрема, на його вимогу, графіку будівництва та фінансування об'єкту, в частині проектування та ведення будівництва підземного паркінгу.

Позивач зазначає, крім того, що в зв'язку з порушенням відповідачем строків та умов фінансування будівництва об'єкту, з 31.03.2015 договір є розірваним в односторонньому порядку, оскільки позивачем було використане відповідне право надане йому п. 4.7. договору (було надіслано відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку).

Також, позивач вказує на здійснення перешкод з боку відповідача у користуванні позивачу земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, яке полягає у самовільному захопленні відповідачем земельної ділянки - будівельного майданчика. На підтвердження зазначеного, позивачем надано в матеріали справи докази його звернень до правоохоронних органів щодо фактів проникнення на земельну ділянку - будівельний майданчик, розташований за адресою: вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва 18.03.2015 та 15.04.2015 невідомих осіб.

Предметом позову є правова вимога позивача щодо розірвання договору № 21/08 від 21.08.2014 з 31.03.2015 та щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, шляхом забезпечення вільного доступу позивача до земельної ділянки та звільнення її відповідачем та особами, які здійснюють на договірних засадах з відповідачем будівельні роботи на земельній ділянці.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір № 12/08 від 21.08.2014 є договором про спільну діяльність без об'єднання вкладів учасників, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 77 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Згідно ст. 1131 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Положення договору щодо того, що договір не є договором про спільну діяльність і що внесені для реалізації договору майнові права та кошти не є об'єднанням вкладів сторін, оцінюються судом критично, і не приймалися до уваги судом при визначенні правової природи договору, оскільки у відповідності до норм діючого законодавства спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників або без об'єднання вкладів учасників.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, за умовами договору відповідач зобов'язався фінансувати будівництво об'єкту з дати укладання по мірі виникнення потреби, на підставі укладених договорів/рахунків з відповідними особами та на підставі графіку фінансування та будівництва об'єкту на загальну суму не більше 15 000 000, 00 грн. на місяць, не залежно від об'єму проданих квартир; зобов'язується здійснити будівництво об'єкту відповідно до графіку будівництва.

Отже, укладаючи договір сторони погодили, що будівництво фінансується відповідачем щомісячно на загальну суму не більше 15 000 000, 00 грн. (тобто сторонами встановлена тільки верхня межа щомісячного фінансування, і не визначена нижня) по мірі виникнення потреби (тобто має не регулярний характер) на підставі укладених договорів/рахунків з відповідними особами та на підставі графіку фінансування, який мав бути підписаний сторонами при укладанні договору, в якості його невід'ємного додатку. Такий графік фінансування підписаний сторонами не був, як і не була визначена зобов'язана сторона щодо складання такого графіку, доказів іншого матеріали справи не містять. Відтак, за умовами договору відповідач здійснює фінансування будівництва по мірі виникнення потреби, на підставі укладених договорів/рахунків з відповідними особами на будь - яку загальну суму в місяць, але не більше 15 000 000, 00 грн.

Відповідно до положень ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, доданих відповідачем до відзиву, відповідач здійснював протягом жовтня 2014 - березня 2015 років фінансування будівництва по мірі необхідності (докази чого надані відповідачем в матеріали справи). В тому числі, відповідачем згідно рахунку № РФ - 021014 від 02.10.2014 була здійснена компенсація витрат на оренду земельної ділянку за серпень - вересень в розмірі 57 285, 05 грн., згідно рахунку № РФ - 171114 від 17.11.2014 за жовтень в розмірі 63 313, 09 грн., за листопад 2014 року в розмірі 5 131, 65 грн. та згідно рахунку № 091214 від 09.12.2014 на суму 43 313, 09 грн. Всього відповідачем, за матеріалами справи, виплачено на користь позивача компенсації витрат по оренді земельної ділянки на загальну суму 169 042, 88 грн.

При цьому, доказів із яких би вбачалося, що позивачем виставлялися відповідачу рахунки на компенсацію орендної плати за земельну ділянку за грудень 2014 року та січень 2015 року (які були б законною підставою для здійснення відповідних платежів відповідачем), а відповідачем така компенсація здійснена не була, матеріали справи не містять.

Крім того, судом встановлено, що строки будівництва погоджені сторонами такі: планово-орієнтовний строк введення в експлуатацію першого та четвертого будинків - не пізніше жовтня 2015 року, а третього та другого - не пізніше вересня 2016 року.

В силу положень ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема такі, як припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, настають у разі порушення зобов'язання.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушувалися умови договору щодо строків фінансування будівництва, оскільки в погоджених умовах договору сторонами не було визначено ні дати початку фінансування, ні дати його закінчення, як і не були визначені мінімальні обсяги такого фінансування, а строки в межах яких відповідач зобов'язався здійснити будівництво об'єкту на сьогоднішній день не збігли.

Твердження позивача, щодо порушення відповідачем умов договору щодо фінансування будівництва не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовані доказами поданими відповідачем.

Зокрема, не вбачається із умов договору, що відповідач зобов'язаний фінансувати будівництво в чітко визначеній сумі на місяць - 15 000 000, 00 грн. Матеріали справи, також, не містять доказів, які б відповідали положенням ст. ст. 33, 34 ГПК України (деревинних документів), щодо наявності у відповідача заборгованості перед ТОВ "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" в розмірі 10 532 347, 50 грн., яка б виникла при будівництві об'єкту.

Таким чином, з огляду на відсутність з боку відповідача порушення договору в частині фінансування будівництва у позивача не було підстав, визначених п. 4.7. договору, для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку, як і не має таких підстав на момент винесення рішення у справі.

Листи - попередження направлені позивачем відповідачу щодо усунення порушень фінансування будівництва не містять конкретних вимог, щодо оплати конкретних рахунків, в тому числі щодо компенсації орендної плати за землю за грудень 2014 року, січень 2015 року, і оцінюються судом критично, як такі що не підтверджують факту порушення відповідачем умов договору щодо фінансування будівництва.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не визначена ані в позовній заяві, ані в заяві про зміну підстав позову матеріально - правова підстава його позовної вимоги щодо розірвання договору з 31.03.2015.

Так, позивач вказує, що 31.03.2015, керуючись п. 4.7 договору, у зв'язку з істотним порушенням умов договору ним було направлено відповідачу повідомлення про розірвання договору, отже позивач в односторонньому порядку скористався передбаченим договором правом на односторонню відмову від договору. Проте, зважаючи на дії відповідача - самовільне захоплення земельної ділянки - будівельного майданчика, позивач вважає, що договір має бути розірваним в судовому порядку.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення встановлені ст. 188 ГК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ст. 653 ЦК України), що кореспондується з положеннями ст. 188 ГК України.

У випадку ж використання стороною права на односторонню відмову від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом (що в даному випадку не мало місця), договір є відповідно розірваним, (припиненим), а предмет спору у такій справі відсутній (постанова Вищого господарського суду України від 23.05.2012 № 5010/1495/2011-18/65).

Як зазначалося судом вище, на думку позивача, договір укладений між сторонами має бути розірваним/розірваний у зв'язку із істотним порушенням відповідачем умов договору, в тому числі в частині строків та умов фінансування будівництва об'єкта. Окрім порушення відповідачем умов щодо фінансування будівництва, позивач також, вказує на такі істотні порушення, як: не надання відповідачем на вимогу позивача плану - графіку будівництва та фінансування на весь період будівництва об'єкту; не погодження відповідачем умов договорів, що укладаються на будівництво об'єкту відповідачем з третіми особами та не здійснення інформування позивача про укладання таких угод (в тому числі, не було погоджено укладання договору з генеральним підрядником ТОВ "Геос - УБК" № ГУ-02/09-14-Т від 09.10.2014); не проектування та не ведення відповідачем будівництва підземного паркінгу. При цьому, позивач наголошує, що внаслідок не ведення будівництва підземного паркінгу відповідачем, в результаті чого знижується вартість об'єкту, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладанні договору.

Суд відзначає, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим ч. 2 ст. 651 ЦК України. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначалося судом вище, судом не встановлено порушення відповідачем умов договору щодо здійснення фінансування будівництва.

Крім того, за умовами договору відповідач зобов'язаннями щодо надання позивачу графіку фінансування будівництва не наділений, відтак не надання позивачу такого графіку, в тому числі на його вимогу, не є порушенням умов договору взагалі, з огляду на що, оцінка істотності такого порушення судом не здійснювалася.

Судом встановлено, що за умовами договору для його цілей, зокрема п. 2.3. договору, який містить положення щодо погодження позивачем укладення відповідачем угод та договорів при будівництві об'єкту, застосовується повідомний принцип погодження та спільної діяльності сторін: відповідач повідомляє позивачу щодо необхідності погодження або вчинення певних дій; після такого повідомлення вважається, що позивач повністю згодний із пропозицією відповідача.

При цьому, позивачем було надано відповідачу довіреність з правом укладати від його імені угоди та договору при будівництві об'єкту.

В матеріалах справи наявні копії листів відповідача адресованих позивачу, в яких відповідач повідомляє останнього про укладання договорів та фінансування робіт по будівництву об'єкту із зазначенням видів таких договорів, назв контрагентів та обсягів фінансування.

На підставі викладеного суд дійшов висновків, що зобов'язання відповідача щодо погодження з позивачем умов договорів, що укладаються на будівництво об'єкту відповідачем з третіми особами, порушені не були, з огляду на що, оцінка істотності таких порушень судом не здійснювалася.

Суд, також, вважає за необхідне відмітити, що положеннями договору сторонами були передбачені наслідки неповідомлення відповідачем позивачу інформації щодо угод, які укладатимуться стороною - 2 або залученим нею генеральним підрядником із ціною таких угод більше одного мільйону гривень, а саме, в такому випадку сторона - 2 несене відповідальність за таке неповідомлення шляхом відшкодування збитків стороні - 1, завданих таким неповідомленням.

Із доказів доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем фінансуються роботи щодо будівництва об'єкту: "Будівництво житлового комплексу з вбудованими і прибудованими соціально - побутовими приміщеннями та паркінгом по вул. Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва". Крім того, згідно пояснень третьої особи, які підтверджені матеріалами справи, на момент укладання договору між сторонами третьою особою були витрачено на будівництво об'єкту 59 849 614, 58 грн. (збудовано три поверху об'єкту, чому передувало розроблення проектної документації на об'єкт будівництва, в тому числі на паркінг). Проектна та дозвільна документація на будівництво, яка існувала на момент укладення договору, згідно договору, викладена сторонами в додатку № 3 до договору, копія якого в матеріали справи надана сторонами (в тому числі на вимогу суду) не була.

При цьому, судом прийнято до уваги, що у відповідності до п. 5.10.3. позивач гарантував відповідачу, що в ході здійснення підготовки до будівництва об'єкта належним чином та відповідно до законодавства уклав, отримав, погодив та зареєстрував проектну а дозвільну документацію, визначену в додатках до договору.

З огляду на вищезазначене суд критично оцінює твердження позивача щодо не здійснення відповідачем проектування та будівництва паркінгу на об'єкті будівництва.

За викладених обставин, у справі відсутні підстави для висновку про те, що відповідачем істотно порушувалися умови договору, а позивач у значній мірі позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору.

Отже, вимога позивача щодо розірвання договору з 31.03.2015 є необґрунтованою та недоведеною належними та допустимими доказами, і відповідно є такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки судом встановлено, що чинним договором відповідач наділений правами та обов'язками замовника будівництва об'єкта, він здійснює користування земельною ділянкою - будівельним майданчиком по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва, кадастровий номер - :79:364:0014 правомірно. Крім того, матеріалами справи достеменно не доведено, що відповідач (саме відповідач, а не невідомі особи) чинять перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою - будівельним майданчиком.

За приписами ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Таким чином, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою є необґрунтованою та недоведеною належними та допустимими доказами, і відповідно є такою, що не підлягає задоволенню.

Викладена позиція суду, що передбачені статтями 391 та 392 ЦК України способи захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягають застосуванню лише за умови відсутності договірних (зобов'язальних) відносин між власником майна та особами, які користуються майном або заперечують (оспорюють) таке право, підтверджується постановами Верховного суду України від 23.12.2014 № 3 - 191гс14, від 28.05.2015 № 6-92цс15.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, покладаються судом на позивача.

Відповідно до положень ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N 16 зазначено, що враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Враховуючи, те що в ході розгляду справи суд дійшов висновків про не обґрунтованість позовних вимог позивача та про відмову в задоволенні позовних вимог, потреба у забезпеченні позову відпала, і відповідно заходи забезпечення позову вжиті у справі № 910/15752/15 ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 64, 68, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтехнології" відмовити повністю.

2. Скасувати заходи забезпечення позову вжиті у справі № 910/15752/15 ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2015, про що винести відповідну ухвалу.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Копію рішення розіслати сторонам та третій особі.

Повне рішення складено - 07.08.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк