ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р.Справа № 922/2686/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Макаренко О.В.

судді: Лаврова Л.С. , Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі 1. Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, м. Харків 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до 1. Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області, м. Харків 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників:

прокурора - Боброва С.С., посвідчення №026273 від 15.05.2014 р.

1-го позивача - ОСОБА_2, довіреність №1756 від 22.05.2015 р.

2-го позивача - ОСОБА_3, довіреність №82 від 12.01.2015 р.

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (1-го позивача) та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (2-го позивача) звернувся до господарського суду з позовною заявою до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (1-го відповідача) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (2-го відповідача), в якій просить суд:

1. Визнати недійсним договір №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладений між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та ФОП ОСОБА_1 та додаткову угоду від 01.01.2012 р. до даного договору, укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_1

2. Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 звільнити та повернути Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради нежитлове приміщення вартістю 155070 грн., розташоване за адресою: м. Харків, Жовтневої революції, 106 згідно договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладеного між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та ФОП ОСОБА_1

Прокурор також просить суд покласти на відповідачів судові витрати.

Ухвалою суду від 30.06.2015 р. було продовжено строк розгляду спору поза межами 2-х місячного терміну вирішення спорів.

14.07.2015 р. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суду: головуючий суддя Макаренко О.В., судді: Шарко Л.В., Пономаренко Т.О.

11.08.2015 р. автоматизованою системою документообігу суду змінено склад колегії суду. Для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суду: головуючий суддя Макаренко О.В., судді: Лаврова Л.С., Аріт К.В.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представники позивачів у судовому засіданні підтримали заяви (вх.№22020 від 29.05.2015 р., вх.№22020 від 29.05.2015 р., вх.№24020 від 11.06.2015 р.) про відмову від позову в порядку ст. ст. 22, 78 ГПК України та про припинення провадження у справі в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на те, що договір оренди нежитлових приміщень №724 від 30.07.2002 р. є таким, що укладений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Представник 1-го відповідача (Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 54) у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних документів до суду не подав.

Другий відповідач (ФОП ОСОБА_1М.) у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. У відзивах на позовну заяву (вх.№23900 від 11.06.2015 р., №32247 від 11.08.2015 р.) просить суд відмовити прокурору в позові, наполягаючи на тому, що спірний договір оренди нежитлових приміщень №724 від 30.07.2002 р. та додаткова угода б/н від 01.01.2012 р. до даного договору є такими, що укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, 2-й відповідач вважає, що у прокурора були відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, а також зазначив про те, що діюче законодавство не містить поняття "об'єкт освіти і науки", що спірні приміщення знаходяться окремо від навчального корпусу і ніколи не використовувались у навчальному процесі.

Крім того, другий відповідач (ФОП ОСОБА_1М.) подав до суду клопотання (вх.№32251 від 11.08.2015 р.) про застосування до позовних вимог строку позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України.

Враховуючи те, що судом вжито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення 1-го відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника 1-го відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

30.07.2002 року між Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) (далі - договір), предметом якого є нежитлове приміщення (будівля) - загальною площею 109,68 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, 106 (а.с. 20-22).

Відповідно до п.3.1. договору вартість нежитлового приміщення (будівлі) визначається відповідно до висновків експерта про вартість нежитлового приміщення і станом на 11.07.2002 р. складає 50 200,00 грн.

Згідно з п. 4.4. договору орендар зобов'язується використовувати орендоване нежитлове приміщення (будівлю) під магазин у відповідності з його призначенням та умовами цього договору.

Нежитлове приміщення (будівля) - загальною площею 109,68 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, 106 було передано 1-м відповідачем 2-му відповідачеві за актом прийому-передачі від 30.07.2002 р. (а.с. 23).

Судом також встановлено, що відповідно до Додаткової угоди від 01.01.2012 р. орендодавця за договором було замінено на Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (2-позивач у справі) (а.с. 24-27).

Вказану заміну було здійснено у зв'язку з тим, що приміщення, яке було предметом договору, було передано на баланс управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2011 р. № 87 "Про передачу майна в оперативне управління управлінню освіти Жовтневого району Харківської міської ради", розпорядження управління комунального майна та приватизації від 16.02.2011 р. № 248 "Про внесення змін в договори передачі майна в оперативне управління № 597 від 21.08.2985 р. з Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та № 604 від 29.08.1986 р. з управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради" (а.с. 91).

У Додатковій угоді від 01.01.2012 р. договір оренди № 724/2002 від 30.07.2002 р. було викладено в новій редакції, згідно з п. 1.1. якого орендодавець (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) передає, а орендар (ФОП ОСОБА_1М.) приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 109,68 кв.м, далі „Майно", яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 106, та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (балансоутримувач). При цьому в пункті 1.2. визначено, що майно передається в оренду з метою використання: магазин продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи).

01.01.2012 р. було підписано два акти прийому-передачі нежитлового приміщення стосовно повернення 2-м відповідачем 1-му позивачеві (Управлінню освіти адміністрації Ховтневого району Харківської міської ради) спірного нежитлового приміщення, розташованого по вул. Жовтневої революції, 106 у м. Харкові, а також про приймання 2-м відповідачем вказаного приміщення від 2-го позивача (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) (а.с. 28, 118).

Крім того, відповідно до Додаткової угоди б/н без дати до договору оренди №724 від 30.07.2002 р. (а.с. 29), укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), було внесено зміни до пунктів 1.1., 3.1., 3.2. та п. 10.1. Додаткової угоди б/н від 01.01.2012 р. до договору оренди №724 від 30.07.2002 р., а саме була змінено площу орендованого приміщення, розмір орендної плати та пролонговано дію договору.

Так, за умовами пунктів 1.1., 3.1., 4.4., 10.1. Додаткової угоди б/н без дати до договору оренди №724 від 30.07.2002 р. орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 105,10 кв.м. (далі - майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, Жовтневої революції, 106 та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (далі - балансоутримувач). Вартість об'єкту оренди визначається на підставі звіту про вартість майна і складає 155 070,00 грн. станом на 24.02.2014 р. Орендар зобов'язується використовувати орендоване нежитлове приміщення (будівлю) під магазин у відповідності з його призначенням та умовами цього договору. Даний договір пролонгований до 28.01.2017 р.

Зі змісту вищевказаних Додаткових угод до договору оренди вбачається, що їх було погоджено начальником управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

В обгрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р. та додаткової угоди б/н від 01.01.2012 р. до даного договору прокурор посилається на те, що відповідно до норм чинного законодавства приміщення навчальних закладів дозволено передавати в оренду лише для провадження освітньої діяльності. Однак спірне нежитлове приміщення за умовами договору оренди було передане в оренду 2-му відповідачеві під магазин, тобто для використання з метою, що не повязана з освітньою діяльністю. На підставі викладеного, прокурор вважає, що оспорюваний договір оренди підлягає визнанню недійсним, як укладений з порушенням чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 р., ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

При цьому представники позивачів просять суд задовольнити заяви про відмову від позову в порядку ст. ст. 22, 78 ГПК України та про припинення провадження у справі в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на те, що договір оренди нежитлових приміщень №724 від 30.07.2002 р. є таким, що укладений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Другий відповідач (ФОП ОСОБА_1М.) у відзивах на позовну заяву просить суд відмовити прокурору в позові, наполягаючи на тому, що спірний договір оренди нежитлових приміщень №724 від 30.07.2002 р. та додаткова угода б/н від 01.01.2012 р. до даного договору є такими, що укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, 2-й відповідач вважає, що у прокурора були відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, а також зазначив про те, що діюче законодавство не містить поняття "об'єкт освіти і науки", що спірні приміщення знаходяться окремо від навчального корпусу і ніколи не використовувались у навчальному процесі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачено статтею 203 ЦК України, а саме :

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" визначено, що навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Частиною 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" передбачено, що об'єкти освіти і науки, що фінансується з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та з науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

До того ж, згідно з п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється. Вказані норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 р. та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ, ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації - об'єкти освіти.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд встановлює наявність або відсутність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання такого договору недійсним на момент його вчинення (укладення).

На момент вчинення спірного договору майно, що передане в оренду, перебувало на балансі школи, яка є об'єктом освіти, і відповідно до ст. 63 Закону України "Про освіту" може бути передане в оренду виключно для здійснення діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом.

При цьому суд враховує, що невикористання школою спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним передачу такого приміщення в оренду з іншою метою, ніж такою, що пов'язана з навчально - виховним процесом.

Органами державного управління освітою в Україні є Міністерство освіти, міністерства і відомства, які мають навчально-виховні заходи, Вища атестаційна комісія, управління освіти обласних державних адміністрацій, відділи освіти районних (міських) державних адміністрацій.

Центральним органом державного управління освітою в Україні є Міністерство освіти, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, повноваження якого визначено Законом України Про освіту та Положенням про Міністерство освіти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630.

Міністерство освіти і науки України забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, повязану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності. Міністерство освіти бере участь у виробленні державної політики в галузі освіти та втілення її в життя, у визначенні основних напрямків розвитку освіти, здійснює координаційні, науково-методичні, контрольні функції та державне інспектування, забезпечує зв'язок з іншими державами, організовує впровадження в практику досягнень науки і передового педагогічного досвіду; проводить атестацію та акредитацію навчально-виховних закладів республіканського значення

Суд зауважує на тому, що Положенням не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері освіти і науки, до суду про визнання незаконним рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження майном, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування об'єктів нерухомості державної та комунальної власності.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що прокурором обґрунтовано звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, та правильно визначено позивачів у даній справі, оскільки на даний час приміщення, що є предметом спірного договору, належить територіальній громаді м. Харкова та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району м. Харкова.

Суд також зазначає, що Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою, управління створено з метою здійснення контролю за реалізацією державної політики та дотриманням актів законодавства з питань освіти, виконанням дошкільними, загальноосвітніми та позашкільними навчальними закладами усіх типів і форм власності державних вимог щодо змісту, рівня та обсягу дошкільної, загальної середньої, позашкільної освіти.

Таким чином, майно, що знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, може бути використано лише для здійснення діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом, таке майно належить до об'єктів освіти, утримання якого здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Враховуючи вищевикладені обставини і приписи закону, суд дійшов висновку про те, що об'єкти освіти, навчальні заклади, засновані на комунальній власності, джерелами фінансування яких є кошти місцевих/державних бюджетів, не підлягають приватизації і використання їх не за призначенням, тобто не для навчального та наукового процесу, суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про визнання недійсним договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладеного між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та ФОП ОСОБА_1 та додаткової угоду б/н від 01.01.2012 р. до даного договору, укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_1, є правомірними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, 2-й відповідач (ФОП ОСОБА_1М.) подав клопотання (вх.№32251 від 11.08.2015 р.) про застосування до позовних вимог строку позовної давності відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України, посилаючись на те, що позивачам про наявність спірного договору було відомо більше ніж три роки.

Розглянувши клопотання 2-го відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності суд встановив наступне.

Відповідно до ст. ст. 256 -258 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Щодо вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, а саме три роки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається, за загальним правилом, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Жовтневого району міста Харкова з метою виявлення та поновлення порушених житлових, майнових і соціальних прав дітей та інтересів держави у сфері охорони дитинства та на підставі завдання прокуратури міста Харкова № 04-34-2643вих14-289окв від 19.09.2014 р. "Про проведення перевірок додержання вимог законодавства щодо збереження мережі закладів для дітей та їх майна" (а.с. 119-123) було вивчено стан додержання органами місцевого самоврядування вимог Закону України "Про охорону дитинства" щодо збереження мережі закладів освіти, лікувальних та оздоровчих закладів, відчуження їх майна, земельних ділянок, використання приміщень для цілей, не пов'язаних з освітніми, лікувальними, оздоровчими процесами та дозвіллям дітей, законності використання коштів на їх утримання, в процесі такого вивчення і був встановлений факт укладення спірного договору.

Під час розгляду справи прокурор повідомив суду про те, що прокуратурою Жовтневого району м. Харкова раніше не вивчалося питання щодо стану додержання Управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради вимог Законів України "Про охорону дитинства", "Про освіту", "Про загальну середню освіту" та щодо нецільового використання спірного приміщення. Про вказані у позові факти стало відомо лише за результатами перевірки прокуратурою Жовтневого району м. Харкова на підставі завдання прокуратури міста Харкова № 04-34-2643вих14-289окв від 14.09.2014 р.

Судом встановлено, що спірний договір не відповідає вимогам закону, однак орендодавець, яким на теперішній час є 2-й позивач, та балансоутримувач, яким є 1-й позивач, вважають спірний договір таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим позивачі і не звертались до суду з відповідним позовом, а враховуючи, що прокурору не було відомо про наявність спірного договору, то відповідно і прокурор не міг звернутись в межах строку позовної давності з таким позовом.

За таких обставин суд вважає, що позов про визнання недійсним спірного договору не був поданий протягом трьох років з дня вчинення правочину з поважних причин, а тому суд не застосовує позовну давність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, у зв'язку із визнанням недійсним договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р. та додаткової угоди від 01.01.2012 р. до договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р. недійсними, на 2-го відповідача покладається обов'язок повернути 1-му позивачеві (балансоутримувачу) приміщення, що є предметом вказаного договору.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги прокурора про зобов'язання 2-го відповідача (ФОП ОСОБА_1М.) звільнити та повернути Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради нежитлове приміщення вартістю 155070 грн., розташоване за адресою: м. Харків, Жовтневої революції, 106, також є правомірними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяв позивачів (вх.№22020 від 29.05.2015 р., вх.№22020 від 29.05.2015 р., вх.№24020 від 11.06.2015р.) про відмову від позову в порядку ст. ст. 22, 78 ГПК України та про припинення провадження у справі в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 18, 61, 63 Закону України "Про освіту", ст. ст. 6, 11, 202, 203, 215, 216, 261, 257 Цивільного кодексу України, ст. ст. Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладений між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та додаткову угоду від 01.01.2012 р. до договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладену між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (61019, м. Харків, пр. Керченський, 3а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити та повернути Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради нежитлове приміщення вартістю 155070 грн., розташоване за адресою: м. Харків, Жовтневої революції, 106 згідно з договором №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 р., укладеним між Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61019, м. Харків, пр. Керченський, 3а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1 218,00 грн. судового збору.

Стягнути з Харківської загальноосвітньою школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (61011, м. Харків, вул. Богомольця, 4, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1 218,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.08.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6