ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р.Справа № 922/2964/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ,
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків,
про стягнення 16649,83 грн.
за участю представників:

позивача - Таранова Т.І. (дов.),

відповідача - ОСОБА_3 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ Комерційний банк "Приватбанк", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ФО П ОСОБА_1, в якій просить суд стягнути заборгованість за Договором б/н від 04.03.2011 р. станом на 23.04.2015 року в розмірі 16649,83 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом - 9500,00 грн., заборгованість за процентами - 3899,71 грн.; заборгованість по комісії - 598,50 грн.; заборгованість по пені - 2651,62 грн. Позивач просить також покласти на відповідача судові витрати.

В слуханні справи оголошувалась перерва до 14 липня 2015р. о 14:30 год.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує частково, в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що договір банківського обслуговування б/н від 04.03.2011р. є нікчемним, оскільки не підписувався відповідачем. Відповідачем підписана заява про відкриття поточного рахунку від 04.03.2011р., яка свідчить лише про намір відповідача укласти договір кредитування. Відповідач також звертає увагу на те, що до матеріалів справи додана неякісна копія заяви відповідача від 04.03.2011р., з якої неможливо встановити її повний зміст. Крім того у відзиві на позов відповідач вказує на те, що нормами чинного законодавства надається можливість відмовитись від виконання зобов'язань без рішення суду, що було зроблено відповідачем з 09.01.2014р., відповідач погоджується повернути позивачу отримані кошти в сумі 9500,00 грн., при цьому вважає, що позивач повинен повернути йому сплачену після 09.01.2014р. суму відсотків, комісій та пені в розмірі 4095,98 грн., у зв'язку з чим залишок заборгованості відповідача після зарахування зустрічних однорідних вимог складає 5404,32 грн.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

04.03.2011р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява).

Згідно Заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі -Умови), Тарифів Банку, що розмішені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04.03.2011р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

На момент підписання відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, "Умови та правила надання банківських послуг" (а.с. 91-104) містили, зокрема, наступні положення.

Розділом 3.18. "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови) передбачено умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративного клієнта.

Згідно п. 3.18.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Згідно п. 3.18.1.8. Умов проведення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком на протязі одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і Правил надання банківських послуг" (або в формі "Заяви про відкриття поточного рахунку і картки зі зразками підписів та відтисками печатки", або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або в формі обміну інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із обов'язків, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", Банк на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному використанні клієнтом обов'язків, передбачених "Умовами і Правилами надання банківських послуг", проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той же строк.

Відповідно до п. 3.18.1.11., 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та 3.18.2.2.5. Умов, встановлено період безперервного користування кредитним лімітом - не більше 35 днів (періодом безперервного користування кредитним лімітом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку). Клієнт зобов'язується проводити погашення кредитного ліміту не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитним лімітом, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом та повністю повернути кредит в строки, передбачені Умовами.

Згідно п.п. 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2. та 3.18.4.1.3. Умов, нарахування відсотків проводиться наступним чином:

за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. В разі коли дебетове сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, не обнуляється, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

З 01.07.2014р. банком були змінені "Умови та правила надання банківських послуг", зокрема, збільшений розмір відсотків за користування кредитом, а саме в разі коли дебетове сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, не обнуляється, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Як зазначає позивач, про час вступу в дію нових розмірів відсоткових ставок за користування кредитним лімітом відповідачу були надіслані смс-повідомлення, крім того, банком доводилась інформація через електронні системи Приват24.

Відповідно до п. п. 1.1.2.1.6. Умов та правил визначено, що у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку Клієнт має звернутися до Банку для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком.

Позивач зазначає, що відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами.

Відповідно до п. 3.18.4.4. Умов, клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту (щомісячна комісія) відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає Банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Згідно довідки банку відповідачу встановлювались кредитні ліміти , зокрема, станом на 01.03.2014р. у розмірі 9500,00 грн.

Як свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідач отримував та користувався кредитними коштами, проте належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, визначених Умовами не погашав. У зв'язку з несвоєчасним поверненням коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами протягом 90 днів, 01.04.2014р. сума в розмірі 9500,00 грн. була визначена простроченою заборгованістю.

Згідно розрахунку позивача станом на 23.04.2015р. заборгованість відповідача складає 16649,83 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом - 9500,00 грн., заборгованість за процентами - 3899,71 грн.; заборгованість по комісії - 598,50 грн.; заборгованість по пені - 2651,62 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на нікчемність договору, відповідач посилається на те, що договір не був укладений в письмовій формі, оскільки не підписувався відповідачем.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 2 ст. 634 ЦК України передбачено, що договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

ПАТ КБ "Приватбанк", що діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009р., керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі -Умови та Правила), які містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

04.03.2011р. відповідачем було підписано заяву про про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі -Умови), Тарифів Банку, що розмішені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04.03.2011р. Підписавши вказану заяву, відповідач виразив згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет, взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору та отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, в т.ч. і отримання коштів у кредит.

Відповідач скористалась послугами банку та отримувала кредитні кошти, починаючи з 19.05.2011р., протягом дії Договору відповідач неодноразово отримувала кошти, повертала їх, сплачувала комісію, а в разі прострочення строку повернення, сплачувала відсотки та пеню, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою про рух коштів по рахунку відповідача, копіями меморіальних ордерів, що також свідчить про прийняття відповідачем Умов позивача щодо користування кредитними коштами. Відповідач також не заперечує факту отримання від позивача повідомлення про зміну процентної ставки за допомогою інформування на особистій сторінці відповідача в системі Приват24.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними посилання відповідача на нікчемність укладеного Договору.

Одночасно суд звертає увагу на суперечливість позиції відповідача, оскільки він посилається на нікчемність договору від 04.03.2011р., одночасно вказуючи, що зобов'язання були припинені 09.01.2014р., коли відповідач припинила виконувати свої зобов'язання, вважаючи, що таке право надано їй діючим законодавством.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Діюче законодавство України не передбачає право односторонньої відмови від виконання взятих на себе зобов'язань.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, а в матеріалах справи такі докази також відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" в частині стягнення заборгованості за кредитом - 9500,00 грн.; заборгованості за процентами - 3899,71 грн.; заборгованості по комісії - 598,50 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, просить стягнути з нього пеню в сумі 2651,62 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3.18.5.1. Умов (в редакції на момент підписання заяви про приєднання) при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди (комісії) клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У разі якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Згідно п. 3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до п. 3.18.5.7. Умов строки позовної давності на вимогу про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Аналогічні умови містяться і в Умовах, що затверджені з 01.07.2014р.

Розрахунок пені перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені в сумі 2651,62 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 9500,00 грн.; заборгованість за процентами у сумі 3899,71 грн.; заборгованість по комісії в сумі 598,50 грн.; пеню в сумі 2651,62 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.08.2015 р.

Суддя В.О. Яризько