РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015Справа №910/29688/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консультаційна

фірма "Дарина"

до Публічного акціонерного товариства "Київський дослідно-

експериментальний механічний завод"

про спонукання до припинення зловживання цивільними правами та

відновлення попереднього становища

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський дослідно-

експериментальний механічний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консультаційна фірма "Дарина"

про стягнення заборгованості 28 463,34 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Клюца С.О.- за дов.;

від відповідача: Дробот Т.Л. - за дов.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридично консультаційна фірма "Дарина" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний механічний завод" про спонукання до припинення зловживання цивільними правами та відновлення попереднього становища.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.02.2015 р.

30.01.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Від відповідача 03.02.2015 р. через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов та зустрічна позовна заява про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 03.02.15р. прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні 03.02.15р. оголошено перерву до 10.02.15р.

10.02.15р. через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано додаткові матеріали по справі.

10.02.15р. через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано доповнення до відзиву, заяву про зміну підстави позову, яка судом прийнята.

10.02.15р. через відділ діловодства суду позивачем за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов, додаткові матеріали по справі.

23.02.15р. через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано додаткові матеріали.

24.02.15р. через відділ діловодства суду позивачем за первісним позовом подано письмові пояснення.

В судовому засіданні 10.02.15р. оголошено перерву до 24.02.15р.

В судовому засіданні 24.02.15р. оголошено перерву до 19.03.15р.

10.03.15р. судове засідання не відбулося.

Ухвалою від 17.03.15р. розгляд справи призначено на 19.03.15р.

18.03.15р. через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано клопотання про долучення до матеріалів справи.

19.03.15р. через відділ діловодства суду відповідачем за первісним позовом подано додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні 19.03.15р. оголошено перерву до 31.03.15р.

В судовому засіданні 31.03.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична консультаційна фірма "Дарина" (далі за текстом TOB "ЮКФ "Дарина", позивач) уклала з Відкритим акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний механічний завод" (далі - ПАТ "КДЕМЗ", відповідач) договір купівлі-продажу нежилого приміщення, за яким TOB "ЮКФ "Дарина" купило у ПАТ "КДЕМЗ" нежиле приміщення №3 (з приміщення №1 по приміщення №26) в будівлі виробничого корпусу (літ. "Д") на III (третьому) поверсі, загальною площею 350,30 кв.м. за адресою м.Київ, вул.Фрунзе, 40, що складає 2/100 (дві сотих) частини від майнового комплексу за адресою м.Київ, вул.Фрунзе, 40 загальною площею 15921,40кв.м.

Право власності TOB "ЮКФ "Дарина" на зазначені приміщення було зареєстроване у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна в реєстраційній книзі 27П-261 реєстраційний запис №5959 від 11.11.2005р. (копія реєстраційного посвідчення - у додатку).

У 2013 році сторони врегулювали відносини з участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна шляхом укладення договору №4-01/09.13 про відшкодування витрат за послуги від 01 вересня 2013 року з протоколом розбіжностей від 20 вересня 2013р. Цим договором сторони погодили порядок організації надання в їх спільному майновому комплексі послуг з постачання електроенергії, теплової енергії, водопостачання та водовідведення, а саме - всі договори з відповідними службами укладає ПАТ "КДЕМЗ", яке забезпечує отримання всіх комунальних послуг в приміщеннях, а TOB "ЮКФ "Дарина" - відшкодовує їх в порядку, передбаченому договором.

26 грудня 2013 року сторони підписали Угоду №1 про внесення змін та доповнень до договору №4-01/09.13 про відшкодування витрат за послуги від 01 вересня 2013 року, яким продовжили дію договору до 31 грудня 2014 року на таких самих умовах.

Позовні вимоги мотивовані тим, що листом від 01 грудня 2014р. №159 ПАТ "КДЕМЗ" попередило TOB "ЮКФ "Дарина" про припинення надання послуг на умовах договору №4-01/09.13 про відшкодування витрат за послуги від 01 вересня 2013 року .

Як стверджує позивач, від узгодження порядку подальшої участі сторін у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна ПАТ "КДЕМЗ" ухиляється, незважаючи на звернення TOB "ЮКФ "Дарина" з пропозицією розпочати переговорний процес з цього питання. Таким ухиленням ставиться загроза порушення прав та охоронюваних законом інтересів TOB "ЮКФ "Дарина", яке у випадку припинення постачання електроенергії, теплової енергії, водопостачання та водовідведення не зможе належним чином виконати свої зобов'язання перед орендарями з якими укладено договори оренди та понесе збитки. Одностороння зміна відповідачем порядку володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю сторін, погроза припинити постачання електроенергії, тепла, води до частки позивача у майновому комплексі приміщень можуть порушити право власності TOB "ЮКФ "Дарина" та пов'язані з таким правом охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи, що до порушення відносини між сторонами регулювалися договором №4-01/09.13 про відшкодування витрат за послуги від 01 вересня 2013 року з протоколом розбіжностей від 20 вересня 2013р. відновлення становища, яке існувало до порушення можливе лише шляхом дії цього договору на таких самих умовах. В зв'язку з чим посилаючись на ст. ст. 309, 358, 356, 360, 386 Цивільного кодексу України, просить заборонити ПАТ "КДЕМЗ" вчиняти дії, прямо чи опосередковано спрямовані на припинення або обмеження надходження електроенергії, тепла, води до нежилого приміщення №3 (з приміщення №1 по приміщення №26) в будівлі виробничого корпусу (літ. "Д") на III (третьому) поверсі, загальною площею 350,30 (триста п'ятдесят цілих тридцять сотих) кв.м. за адресою м.Київ, вул.Фрунзе, 40, що складає 2/100 (дві сотих) частини від майнового комплексу за адресою м.Київ, вул.Фрунзе, 40 загальною площею 15921,40кв.м., та/або відведення стічних вод із зазначеного приміщення. Відновити становище, що існувало до порушення, шляхом визнання договору між ПАТ "КДЕМЗ" та TOB "ЮКФ "Дарина" за №4-01/09.13 про відшкодування витрат за послуги від 01 вересня 2013 року з протоколом розбіжностей від 20 вересня 2013р. укладеним безстроково.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина 1статті 631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1. угоди №1 до договору, визначено, що договір діє з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

До закінчення дії Договору ПАТ «КДЕМЗ» звернувся до TOB «ЮФК «Дарина» з листом Вих.№173 від 19.12.2014 р. з пропозицією звернутися до підприємств, що надають послуги з постачання електроенергії, опалення, холодної води, забезпечення нормального функціонування каналізаційних систем у приміщеннях TOB «ЮФК «Дарина», та укласти з ними відповідні договори.

26 грудня 2014 року Позивач звернувся до Відповідача і повідомив, що не заперечує проти можливості укласти прямі договори на постачання електроенергії, опалення, холодної води та каналізації з підприємствами, що надають такі послуги.

Відповідно до частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

В зв'язку з тим, що термін дії договору закінчився, а між сторонами не досягнуто згоди на підписання нового або продовження дії договору № №4-01/09.13 від 01.09.13р. та в силу того, що ні ст. 16 ЦК України, ні ст. 20 ГК України не передбачають такого способу захисту прав, як визнання договору укладеним безстроково, суд вважає, позовна вимога про відновлення становища, що існувало до порушення, шляхом визнання договору між ПАТ "КДЕМЗ" та TOB "ЮКФ "Дарина" за №4-01/09.13 про відшкодування витрат за послуги від 01 вересня 2013 року з протоколом розбіжностей від 20 вересня 2013р. укладеним безстроково, задоволенню не підлягає.

Оскільки вимога про заборону ПАТ "КДЕМЗ" вчиняти дії, прямо чи опосередковано спрямовані на припинення або обмеження надходження електроенергії, тепла, води до нежилого приміщення №3 (з приміщення №1 по приміщення №26) в будівлі виробничого корпусу (літ. "Д") на III (третьому) поверсі, загальною площею 350,30 (триста п'ятдесят цілих тридцять сотих) кв.м. за адресою м.Київ, вул.Фрунзе, 40, що складає 2/100 (дві сотих) частини від майнового комплексу за адресою м.Київ, вул.Фрунзе, 40 загальною площею 15921,40кв.м., та/або відведення стічних вод із зазначеного приміщення є похідною, то вона також задоволенню не підлягає.

Аналогічну правову позицію викладено й у постанові судових колегій Вищого господарського суду України від 04.02.2015 у справі № 922/3117/14.

Щодо зустрічного позову.

Позивач за зустрічним позовом посилаючись ст. 360, 1166 ЦК України та на здійснення права спільної часткової власності просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 28 463,34 грн. збитків.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, Актами приймання виконаних робіт/здачі-приймання робіт/послуг, підтверджений факт понесення ПАТ «КДЕМЗ» витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці, яка становить 1,84%, зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку.

Відповідно до щомісячних Розрахунків відшкодування витрат за послуги, надані TOB «ЮКФ «Дарина», ПАТ «КДЕМЗ» зазнав втрат у зв'язку з невідшкодуванням TOB «ЮКФ «Дарина» витрат пропорційно своїй частці в розмірі 28 463,344 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Склад правопорушення щодо відшкодування шкоди становить наступні фактори:

- наявність шкоди;

- протиправна поведінка заподіювача шкоди та його вина;

- причинний зв'язок між шкодою та виною заподіювача шкоди

Таким чином, відповідальність за заподіяння шкоди наступає при наявності усіх перелічених складових.

Як вбачається з матеріалів справи, жодна складова правопорушення не підтверджена наданими доказами, що підтверджується наступним.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що його майну завдано шкоди, оскільки неоплата послуг (факт виконання яких і їх вартість не досліджувався судом) не підпадає під правове регулювання глави 82 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Вимоги позивача щодо відшкодування шкоди (збитків як назвав позивач за зустрічним позовом при цьому посилаючись на ст. 1166 ЦК України), заподіяної, на його думку, бездіяльністю відповідача за зустрічним позовом спростовуються матеріалами справи, оскільки бездіяльність відповідача за зустрічним позовом, має бути підтверджена відповідними доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем не доведений суду факт заподіяння йому шкоди, склад правопорушення відсутній, а тому правових підстав для задоволення зустрічного позову не має.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, сплачений позивачем судовий збір при відмові в позові судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю .

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.04.2015р.

Суддя І.О.Домнічева