РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2015Справа №910/15299/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фуд - Процесинг Інсталейшн»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила ЛТД»
простягнення 82736,67 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Дорофєєв О.О. - представник;
від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фуд - Процесинг Інсталейшн» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила ЛТД» заборгованості за виконані роботи та поставлені товари у розмірі 73478,46 грн., пені у розмірі 2932,78 грн., суми процентів річних у розмірі 1234,58 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5090,85 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи та поставлені комплектуючі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 73478,46 грн. За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача витрати з урахуванням індексу інфляції, пеню та проценти річних. Крім цього, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати, в т.ч. витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 10588,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/15299/15 та розгляд справи призначено на 06.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів та необхідністю у витребувані додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 30.07.2015.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 15, літ.А, нежиле приміщення 18, на яку було надіслано ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фуд-Процесинг Інсталейшн» (підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила ЛТД» (замовник, відповідач») було укладено договір підряду №23/10/14М (далі - договір) відповідно до умов якого, підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, виконати монтажні роботи на об'єкті замовника, що знаходиться за адресою: АТ «Галичфарм», м. Львів, вул. Опришківська, 6/8, а замовник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити виконані роботи (п.1.1), загальна вартість робіт за даним договором становить 65000,00 грн. (п.5.1), оплата за даним договором проводиться замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника наступним чином: 100% загальної ціни договору, що становить 65000,00 грн. з ПДВ перераховується на рахунок підрядника протягом 10 календарних днів з моменту завершення виконання підрядником робіт, що підтверджується підписанням сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт (п. 5.2.1), за несвоєчасне виконання замовником обов'язків з оплати робіт, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми наявної заборгованості за кожен день прострочення (п.10.3), керуючись положеннями ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що замовник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на користь підрядника на вимогу підрядника окрім неустойки зобов'язаний також сплатити підряднику 25 процентів річних від простроченої суми (п.10.5).

Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 13.10.2015 до договору загальна вартість робіт була зменшена до 50000,00 грн.

Відповідно до виписки банку з рахунку позивача, відповідачем 24.10.2014 було частково сплачено за виконані позивачем роботи 32500,19 грн.

Згідно акту здачі-прийняття робіт №2 від 18.02.2015 позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи на загальну суму 50000,00 грн. Решта до сплати за вказаним актом склала 17499,81 грн., про що було зазначено сторонами в акті.

Крім цього, в період виконання робіт з 28.10.2014 по 10.12.2014 позивач поставив на адресу відповідача, а відповідач за відповідними довіреностями прийняв товар (комплектуючі) на загальну суму 73478,75 грн., що були використані в процесі виконання робіт, за наступними видатковими накладними:

№8690 від 28.10.2014 на суму 31411,12 грн.;

№8737 від 31.10.2014 на суму 329,70 грн.;

№8833 від 13.11.2014 на суму 8716,97 грн.;

№8834 від 13.11.2014 на суму 8539,68 грн.;

№8846 від 14.11.2014 на суму 14187,96 грн.;

№9005 від 08.12.2014 на суму 1382,84 грн.;

№9006 від 08.12.2014 на 3779,21 грн.;

№9020 від 10.12.2014. на 5131,27 грн.

Позивачем долучено до матеріалів справи рахунки - фактури на поставку матеріалів відповідачу, податкові накладні та квитанції, що підтверджують їх направлення до органів Міністерства доходів і зборів України.

Відповідно до виписки банку з рахунку позивача, відповідачем 24.10.2014 було частково сплачено за надані позивачем матеріали 17500,10 грн.

17.03.2015 позивачем направлено відповідачу претензію №10/03/2015-П з вимогою про погашення заборгованості, однак відповідач відповіді на претензію не надав, суму заборгованості перед позивачем не погасив.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Також між сторонами склались відносини поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст.ст. 530, 692 Цивільного кодексу України та приписів п. 5.2.1 договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт, так як і строк оплати поставлених позивачем матеріалів станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті виконаних позивачем робіт та поставлених матеріалів належним чином не виконав, в повному обсязі з позивачем не розрахувався, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 73478,46 грн. (17499,81 грн. за виконані роботи + 55978,65 грн. за поставлені матеріали).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 73478,46 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2932,78 грн., суму процентів річних у розмірі 1234,58 грн. та витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5090,85 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за виконані позивачем роботи не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 10.3. договору, за несвоєчасне виконання замовником обов'язків з оплати робіт, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми наявної заборгованості за кожен день прострочення, а згідно п.10.5 договору сторони погодили, що замовник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на користь підрядника на вимогу підрядника окрім неустойки зобов'язаний також сплатити підряднику 25 процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт, укладеним між сторонами договором, передбачений інший розмір річних - 25% (п.10.5 договору), вимоги позивача про стягнення з відповідача 25% річних, витрат з урахуванням індексу інфляції та пені є обґрунтованими.

Позивачем заявлено до стягнення суму пені, 25% річних та витрат з урахуванням індексу інфляції за період з 01.03.2015 по 11.06.2015.

За розрахунком позивача, який перевірений судом, за прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплати за виконані позивачем роботи стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 2932,78 грн., 25% річних у розмірі 1234,58 грн. та 5090,85 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплата послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки витрати по оплаті позивачем послуг адвоката у розмірі 10588,24 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, такими як: договір про надання правової допомоги №08-01/2015-1 від 08.01.2015, додаток №1-2 до цього договору від 21.02.2015, платіжні доручення позивача №1716 від 02.07.2015 на суму 9000,00 грн. та №1717 від 02.07.2015 на суму 1588,24 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3771 від 03.09.2009, такі витрати відповідно до положень ст. 44, ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила ЛТД» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 15, літ.А, нежиле приміщення 18, ідентифікаційний код 35532920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд - Процесинг Інсталейшн» (03142, м. Київ, вул. Ак. Кримського, 4-А, ідентифікаційний код 36564492) заборгованість у розмірі 73478 (сімдесят три тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 46 коп., 25% річних у розмірі 1234 (одна тисяча двісті тридцять чотири) грн. 58 коп., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5090 (п'ять тисяч дев'яносто) грн. 85 коп., пеню у розмірі 2932 (дві тисячі дев'ятсот тридцять дві) грн. 78 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. та 10588 (десять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 24 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 12.08.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова