РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015№910/26769/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/26769/14

за позовом Exxon Mobil Corporation (корпорація Екссон Мобіл), Штат Техас, округ Даллас, Сполучені Штати Америки,

до Державної служби інтелектуальної власності України, м. Київ,

товариства з обмеженою відповідальністю «НІСА», с. Липівка Макарівського району Київської області, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агро Ресурс Енергія», м. Бориспіль Київської області,

про визнання свідоцтва України №129426 на знак для товарів і послуг частково недійсним,

за участю представників:

позивача - Нікулеско Д.С. (довіреність від 16.01.2014 №б/н);

відповідача-1 - Фінагіної В.Б. (довіреність від 02.06.2015 №1-8/4356);

відповідача-2 - не з'явився;

відповідача-3 - не з'явився.

Exxon Mobil Corporation (корпорація Екссон Мобіл, далі - Корпорація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання свідоцтва України № 129426 на знак для товарів і послуг «ПеГас» частково недійсним відносно всіх товарів і послуг 04 та 37 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП), для яких знак було зареєстровано;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним свідоцтва України №129426 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агро Ресурс Енергія» (далі - Торговий дім) використовувати торговельні марки Корпорації, що охороняються за свідоцтвами України №1077 та №1160 на знаки для товарів і послуг, а також позначення, схожі з ними до ступеня змішування, всіма способами, передбаченими пунктом 4 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон), в тому числі на вивісках, шляхом рекламування та при наданні послуг з продажу горючо-мастильних матеріалів, тощо.

Позов мотивовано тим, що:

- Корпорація є власником знаків для товарів і послуг:

комбінованого «PEGASUS» за свідоцтвом України №1160, зареєстрованого для товарів 04 класу МКТП (заявка від 23.10.1974 № 69940/SU; відомості про видачу свідоцтва опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 25.07.1994 № 2; дію свідоцтва продовжено до 23.10.2024);

зображувального за свідоцтвом України №1077, зареєстрованого для товарів 04 класу МКТП (заявка від 23.10.1974 № 69935/SU; відомості про видачу свідоцтва опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 25.03.1994 № 1; дію свідоцтва продовжено до 23.10.2024);

- товариство з обмеженою відповідальністю «НІСА» (далі - ТОВ «НІСА») є володільцем свідоцтва України №129426 на знак для товарів і послуг «ПеГас» (комбінований), зареєстрований для товарів 04 класу і послуг 37 та 43 класів МКТП (заявка від 07.11.2008 № m2008 19993; відомості про видачу свідоцтва опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 11.10.2010 № 19);

- позначення «ПеГас» використовується Торговим домом на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, на підставі укладеного з ТОВ «НІСА» договору оренди автозаправної станції від 01.01.2009;

- на думку Корпорації, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №129426 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими на ім'я позивача знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України №1077 і №1160, та враховуючи відомість знаків позивача, знак за свідоцтвом України №129426 є також і таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари та/або надає послуги;

- послуги, у наданні яких Торговий дім використовує позначення «ПеГас», є спорідненими із товарами, для яких зареєстровані торговельні марки позивача; позивач впевнений, що такий товар як «бензин» є спорідненим із послугами щодо заправлення автомобілів бензином, а тому таке використання позначення «ПеГас» може призвести до асоціації діяльності Торгового дому із діяльністю Корпорації, що є неприпустимим та незаконним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2014 порушено провадження у справі.

Служба 26.01.2015 подала суду відзив на позов, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог з огляду на таке: 07.11.2008 ТОВ «НІСА» подано заявку №m200819993 про видачу свідоцтва України на комбінований знак для товарів і послуг «Пегас» відносно товарів 04 класу та послуг 37 і 43 класів МКТП; експертиза заявки №m200819993 проводилася відповідно до Закону та Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28.07.1995 №116 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1995 за № 276/812 (в редакції наказу Держпатенту від 20.08.1997 № 72); 25.12.2009 заявнику надіслано повідомлення про можливу відмову у реєстрації знака відносно частини товарів і послуг на тій підставі, що заявлене позначення є схожим настільки, що його можна сплутати для всіх товарів 04 класу МКТП, зазначених у заявці, з комбінованим знаком «PEGASUS»; 19.02.2010 та 30.04.2010 заявник надав відповідь на користь реєстрації, в якій, зокрема, вказував на те, що порівнювані знаки не є схожими за фонетичними, графічними та семантичними ознаками, крім того, заявник вказував на те, що він тривалий час використовує цей знак, в обґрунтування чого надав договір оренди автозаправної станції TOB «НІСА» та фотографії; враховуючи викладене, Службою прийнято рішення про реєстрацію знака за заявкою №m200819993; відповідач-1 вважає, що за звуковою та графічною ознакою порівнювані знаки не є схожими до ступеню змішування з огляду на те, що загальне зорове (візуальне) сприйняття цих знаків абсолютно різне, адже вони створюють у свідомості споживача різні асоціації (образи); позначення «PEGASUS (комб.)» за свідоцтвом України №1160 містить в собі 7 літер, 7 звуків та при вимові звучить як (пегасус), в свою чергу, позначення «ПеГас (комб.)» за заявкою №m200819993 є найкоротшим та складається з 5 літер, 5 звуків та при вимові звучить як (пегас).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2015 призначено у справі №910/26769/14 судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовому експерту Дорошенку Олександру Федоровичу (Науково-дослідний інститут інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, далі - НДІІВНАПНУ).

До господарського суду міста Києва 27.07.2015 надійшли матеріали справи №910/26769/14 з висновком експерта від 20.07.2015 №1020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2015 було поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 10.08.2015.

07.08.2015 Торговий дім подав суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідач-3 як на неможливість забезпечення явки повноважного представника у судове засідання посилався на перебування представника Торгового дому у відпустці до 17.08.2015.

Проте відповідач-3 не подав жодного документального підтвердження перебування повноважного представника у відпустці у вказаний час.

Крім того, відповідно до частин першої - третьої статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, стаття 28 ГПК України не обмежує коло осіб, які можуть представляти інтереси юридичної особи в суді.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання Торгового дому про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, відкладення судового розгляду є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

10.08.2015 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують оплату за проведення судової експертизи, та письмові пояснення, в яких Корпорація підтримала позовні вимоги, посилаючись на результати судової експертизи.

У судовому засіданні 10.08.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача-1 надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представники відповідачів-2,3 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки відповідач-2 суд не повідомив.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано Торговому дому та ТОВ «НІСА» на адреси, зазначені у позовній заяві та у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.08.2014 без участі представників відповідачів-2,3 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Корпорація є власником знаків для товарів і послуг:

- комбінованого «PEGASUS» за свідоцтвом України №1160, зареєстрованого для товарів 04 класу МКТП (заявка від 23.10.1974 № 69940/SU; відомості про видачу свідоцтва опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 25.07.1994 № 2; дію свідоцтва продовжено до 23.10.2024);

- зображувального за свідоцтвом України №1077, зареєстрованого для товарів 04 класу МКТП (заявка від 23.10.1974 № 69935/SU; відомості про видачу свідоцтва опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 25.03.1994 № 1; дію свідоцтва продовжено до 23.10.2024).

Разом з тим, ТОВ «НІСА» є володільцем свідоцтва України №129426 на знак для товарів і послуг «ПеГас» (комбінований) , зареєстрований для товарів 04 класу і послуг 37 та 43 класів МКТП (заявка від 07.11.2008 № m2008 19993; відомості про видачу свідоцтва опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 11.10.2010 № 19).

За приписами статті 494 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і пункту 4 статті 5 Закону набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 статті 5 Закону передбачено, що правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Абзацом п'ятим пункту 2 та абзацом другим пункту 3 статті 6 Закону передбачено, що не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є: оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу; тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 статті 19 Закону свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

У пункті 65 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що у вирішенні спорів, пов'язаних із визнанням недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг з підстав невідповідності зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони, для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань (зокрема, про те, чи займає певний елемент домінуюче положення у зображенні знака; чи є підстави вважати, що знак може вводити споживача в оману щодо місця походження та якості товарів, позначених цим знаком; які частини зображення є тотожними з іншим зображенням; чи є схожими знаки настільки, що їх можна сплутати тощо), господарському суду необхідно, якщо схожість не має очевидного характеру, призначати судову експертизу, не перебираючи на себе не притаманні суду функції експерта. Господарські суди не повинні встановлювати схожість знаків для товарів і послуг на власний розсуд.

З метою роз'яснення питань, що виникли у вирішенні даного спору і потребують спеціальних знань, господарський суд міста Києва призначив у справі експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручив судовому експерту НДІІВНАПНУ.

На вирішення судовому експерту були поставлені такі питання:

- чи є знак для товарів і послуг «ПеГас» за свідоцтвом України №129426 схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими на ім'я Корпорації знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України №1077 та №1160?;

- чи є товари і послуги 04 та 37 класів МКТП, для яких зареєстрований знак для товарів і послуг «ПеГас» за свідоцтвом України №129426, такими самими або спорідненими з товарами і послугами, для яких були раніше зареєстровані знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №1077 та №1160?;

- чи може знак для товарів і послуг «ПеГас» за свідоцтвом України №129426 ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар та/або надає послуги, тобто стосовно Корпорації?;

- чи є комбінований знак для товарів і послуг у вигляді зображення білого коня з крилами та слова «ПеГас», розміщених на коричневому фоні, які знаходяться на ціновому банері автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, схожим до ступеня змішування із знаками для товарів і послуг позивача за свідоцтвами України №1077 та №1160?;

- чи є комбінований знак у вигляді зображення білого коня з крилами та слова «ПеГас», розміщених на темно-коричневому фоні, які містяться на банері, що розташований над бензиновими колонками автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, схожими до ступеня змішування із знаками для товарів і послуг позивача за свідоцтвами України №1077 та №1160?;

- чи є комбінований знак у вигляді зображення білого коня з крилами, розміщеного на темно-коричневому фоні на бічних панелях даху автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, схожими до ступеня змішування із знаками для товарів і послуг позивача за свідоцтвами України №1077 та №1160?.

27.08.2015 судом отримано від НДІІВНАПНУ висновок судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 20.07.2015 №1020.

За результатами проведеного дослідження судовий експерт дійшов висновку про таке:

- знак для товарів і послуг «ПеГас» за свідоцтвом України №129426 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими на ім'я Корпорації знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України №1077 та №1160 для товарів 04 і послуг 37 класів МКТП;

- знак для товарів і послуг «ПеГас» за свідоцтвом України №129426 може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар та/або надає послуги, тобто стосовно Корпорації, для товарів 04 і послуг 37 класів МКТП;

- комбінований знак для товарів і послуг у вигляді зображення білого коня з крилами та слова «ПеГас», розміщених на коричневому фоні, який знаходиться на ціновому банері та банері, що розташований над бензиновими колонками автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, і знаки для товарів і послуг позивача за свідоцтвами України №1077 та №1160 є схожими настільки, що їх можна сплутати;

- позначення у вигляді зображення білого коня з крилами, розміщеного на темно-коричневому фоні, на бічних панелях даху автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, є схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками для товарів і послуг позивача за свідоцтвами України №1077 та №1160.

Відповідно до частини п'ятої статті 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що: знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 129426 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками для товарів і послуг , , за свідоцтвами України відповідно №№ 1160, 1077 для товарів 04 і послуг 37 класів МКТП; знак для товарів і послуг «ПеГас» за свідоцтвом України № 129426 може ввести в оману щодо особи Корпорації, яка виробляє товари 04 класу МКТП і надає послуги 37 класу МКТП.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва України № 129426 на знак для товарів і послуг, стосовно товарів 04 та послуг 37 класів МКТП, для яких знак зареєстровано.

Що ж до вимоги про зобов'язання Служби внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання частково недійсним свідоцтва України №129426 на знак для товарів і послуг, то відповідна вимога як похідна від основної підлягає задоволенню з урахуванням припису пункту 2.3 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 № 10 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2002 за № 64/6352, згідно з яким у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково.

Також Корпорацією заявлено вимогу про заборону Торговому дому використовувати торговельні марки позивача, що охороняються за свідоцтвами України №1077 та №1160 на знаки для товарів і послуг, а також позначення, схожі з ними до ступеня змішування, всіма способами, передбаченими пунктом 4 статті 16 Закону, в тому числі на вивісках, шляхом рекламування та при наданні послуг з продажу горючо-мастильних матеріалів, тощо.

Судом встановлено, що позначення «ПеГас» використовується Торговим домом на автозаправній станції, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114, на підставі укладеного з ТОВ «НІСА» договору оренди автозаправної станції від 01.01.2009.

Згідно із пунктом 5 статті 16 Закону свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; означення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до пункту 1 статті 20 Закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Матеріалами справи підтверджено те, що відповідач-3 без згоди позивача використовує:

- комбінований знак для товарів і послуг у вигляді зображення білого коня з крилами та слова «ПеГас», розміщених на коричневому фоні, який знаходиться на ціновому банері та банері, що розташований над бензиновими колонками автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114;

- позначення у вигляді зображення білого коня з крилами, розміщеного на темно-коричневому фоні, на бічних панелях даху автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114.

Вказане використання підтверджується, зокрема, фотографіями, які долучені до матеріалів справи (а.с. 14-18).

Судом встановлено використання відповідачем-3 знака для товарів і послуг «ПеГас», який схожий із торговельними марками позивача, способами, що визначені пунктом 4 статті 16 Закону, а саме нанесення знака для товарів і послуг на ціновому банері, банері, що розташований над бензиновими колонками, на бічних панелях даху автозаправної станції за адресою: Київська область, с. Березівка, вул. В. Житомирська, 114.

За таких обставин позовні вимоги в частині заборони Торговому дому використовувати комбінований знак для товарів і послуг у вигляді зображення білого коня з крилами та слова «ПеГас», та позначення у вигляді зображення білого коня з крилами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідачі не надали суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б спростовували доводи позивача.

З огляду на наведене позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Корпорація подала суду докази, що підтверджують факт сплати за проведення судової експертизи 15 000 грн., а саме платіжне доручення від 24.02.2015 № 753.

Абзацом другим пункту 69 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» передбачено, що за змістом статті 49 ГПК України у разі задоволення позову про визнання свідоцтва на знак недійсним повністю або частково господарський суд не має права покладати судовий збір та інші судові витрати на Державну службу інтелектуальної власності України, якщо останню було залучено до участі у справі як одного з відповідачів, а видачу відповідного свідоцтва здійснено нею згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Отже судові витрати за приписами статті 49 ГПК України покладаються на ТОВ «НІСА» та Торговий дім.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним частково свідоцтво України № 129426 на знак для товарів і послуг «ПеГас», видане на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю «НІСА» (08000, Київська область, смт Макарів, вул. Фрунзе, 20Б; 08014, Київська область, Макарівський район, с. Липівка, вул. Коцюбинськаого, 2; ідентифікаційний код 32101913), стосовно всіх товарів 04 та послуг 37 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків, для яких знак зареєстровано.

3. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України (03680, МСП, м. Київ, вул. Липківського Василя, 45; ідентифікаційний код 37552556) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання частково недійсними свідоцтва України № 129426 на знак для товарів і послуг «ПеГас», про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

4. Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агро Ресурс Енергія» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 10; ідентифікаційний код 38939785) використовувати торговельні марки Exxon Mobil Corporation (корпорація Екссон Мобіл) (Штат Нью-Йорк-Джерсі 5959 Лас Колінас Булевард, Ірвінг, Техас 75039-2298, США; адреса для листування 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 37; патентно-юридична агенція «Дубинський і Ошарова»), що охороняються за свідоцтвами України №1077 та №1160 на знаки для товарів і послуг, а також позначення, схожі з ними до ступеня змішування, в своїй господарській діяльності, в тому числі на цінових банерах, банерах, що розташовані над бензиновими колонками, на бічних панелях даху автозаправної станції.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НІСА» (08000, Київська область, смт Макарів, вул. Фрунзе, 20Б; 08014, Київська область, Макарівський район, с. Липівка, вул. Коцюбинськаого, 2; ідентифікаційний код 32101913) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Exxon Mobil Corporation (корпорація Екссон Мобіл) (Штат Нью-Йорк-Джерсі 5959 Лас Колінас Булевард, Ірвінг, Техас 75039-2298, США; адреса для листування 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 37; патентно-юридична агенція «Дубинський і Ошарова») 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору та 7 500 (сім тисяч п'ятсот) грн. витрат за оплату судової експертизи.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агро Ресурс Енергія» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 10; ідентифікаційний код 38939785) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Exxon Mobil Corporation (корпорація Екссон Мобіл) (Штат Нью-Йорк-Джерсі 5959 Лас Колінас Булевард, Ірвінг, Техас 75039-2298, США; адреса для листування 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 37; патентно-юридична агенція «Дубинський і Ошарова») 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору та 7 500 (сім тисяч п'ятсот) грн. витрат за оплату судової експертизи.

7. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.08.2015.

Суддя О. Марченко