ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Справа № 922/3797/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.
суддів :Грека Б.М., - (доповідача у справі), Кривди Д.С.
розглянувши у відкритому судо-вому засіданні касаційну скаргуДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 25.05.15
у справі№ 922/3797/13
господарського судуХарківської області
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства "Чугуївтепло"
простягнення суми
за участю представників від:
позивачаЖигадло І.Б. (дов. від 09.06.15)
відповідачаЗакаблуков А.С. (дов. від 24.10.14)

В С Т А Н О В И В :

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з КП "Чугуївтепло" 904476,84 грн., що складаються з основного боргу в сумі 508309,82 грн., пені в сумі 213913,18 грн., інфляційних витрат в сумі 113018,65 грн. та 3 % річних в сумі 69235,19 грн., з посиланням на несвоєчасну оплату відповідачем спожитого газу, отриманого по договору на постачання природного газу від 23.12.10 № 11/11-49 БО-02.

Справа розглядалася судами неодноразово. На новий розгляд справа була направлена в частині позовних вимог щодо стягнення 192521,86 грн. пені, та в частині відстрочення виконання рішення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.03.15 (суддя

Присяжнюк О.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.15 (колегія суддів у складі: Бондаренко В.П., суддів: Россолова В.В., Тихого П.В.), позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Комунального підприємства "Чугуївтепло" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" пеню у розмірі 64173,95 грн., витрати по сплаті судового збору 81,33 грн. Відстрочено виконання рішення суду до 01.10.15. В частині пені у розмірі 149739,23 грн. відмовлено. При цьому розмір пені, належний до стягнення, зменшено на 70% з огляду на скрутний матеріальний стан відповідача.

Не погоджуючись із судовими актами у справі в частині відмови в стягненні пені в сумі 149 739,23 грн., надання відстрочки виконання рішення суду до 01.10.15, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в оскаржуваній частині, позов задовольнити повністю, відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області. Скарга обґрунтована невірним застосуванням судами ст. 551, 625 Цивільного кодексу України, ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 23.12.10 між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (позивачем) та Комунальним підприємством "Чугуївтепло" (відповідачем) укладений Договір на постачання природного газу № 11/11-49 БО-02. На виконання умов Договору, позивач поставив протягом січня - квітня 2011 року природного газу на загальну суму 5571022,52 грн., однак, відповідач в порушення умов Договору свої зобов'язання виконав лише частково та з порушенням встановленого договором строку виконання. Фактично відповідачем сплачено за Договором 5062712,70 грн.

Внаслідок неповної оплати відповідачем за поставлений природний газ, відповідно до умов Договору, утворилась заборгованість у розмірі 508309,82 грн., на яку були нараховані інфляційні, та 3% річних. Також на суму заборгованості, відповідно до п.7.3.1 договору, позивачем нарахована пеня. Судові акти оскаржуються лише в частині вимог щодо стягнення 192521,86 грн. пені, яка визнана судами такою, що нарахована правомірно, втім, її розмір, що належить до стягнення, судами зменшено на 70% у відповідності до ст. 551 Цивільного кодексу України. В решті судові акти не оскаржуються, а тому не перевіряються судом касаційної інстанції та підлягають залишенню без змін. Предметом касаційного розгляду є судові акти в частині зменшення пені на 70%, а відтак, відмови в позові про стягнення 192521,86 грн. пені.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне підтримати висновки судів про необхідність зменшення неустойки огляду на наступне. Відповідно до положень ч.1,3 ст.509, ст.ст.526, 629 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 Кодексу).

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1-2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Пунктом 1 ст.233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Майновий стан сторін, стан розрахунків та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про надання відстрочки. Зменшення пені на 70% є правомірним, оскільки таким чином дотримується баланс інтересів позивача та відповідача.

При цьому судами правомірно враховано, що відповідач є комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб споживачів у тому числі населення та державних органів в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому постачає теплову енергію по вартості нижчої її собівартості; на підприємстві склалась дуже складна економічна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання. До моменту прийняття нових тарифів у 2014 року тарифи на теплопостачання покривали лише на 75 % витрат на їх виробництво.

Обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію склав суму у розмірі 5408888,00 грн., яка складається з не доплаченої державою суми у розмірі 581041,00 грн. за надані послуги населенню та 4827847,00 грн. за надані послуги бюджетним організаціям.

Тяжкий фінансовий стан відповідача підтверджується висновком судово-економічної експертизи №64 від 3.10.2014 р., проведеної НДЕКЦ ГУМВС України в Харківській області, в якій, зокрема, зазначено про те, що фінансова стійкість підприємства є дуже низькою, що створює передумови для його кризового становища, розрахуватися підприємство за договором про закупівлю природного газу № 11/11-49 БО-02 від 23.12.2010 року без зовнішнього фінансування не може, крім того у підприємства в обігу знаходиться більше позикових коштів, ніж власних, і це співвідношення стає все більше вагомим; неможливість самостійного погашення боргу відповідачем перед позивачем без отримання належних відповідачу субвенцій з Державного бюджету підтверджує Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації згідно у листах № 11-02/14 від 01.11.14 та № 03-08/25 від 04.03.15.

Вказані обставини також стали причиною надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду до 01 жовтня 2015 року. Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з таким висновком, оскільки п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України унормовано можливість відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду при прийнятті судом рішення по справі.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказаною нормою визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Суди надали належну оцінку обставинам, що підтверджують неможливість негайного виконання рішення господарського суду Харківської області, навели належне обґрунтування підстав для задоволення заяви боржника стосовно відстрочки виконання рішення.

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.15 у справі №922/3797/13 залишити без змін.

Головуючий - суддя В. І. Дерепа

Судді Б. М. Грек

Д. С. Кривда