РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015Справа №910/15533/15

За позовомКомунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
доКомунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району
простягнення 117566,19 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Бриль П.О. - представник;
від відповідача не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району заборгованості за фактичне споживання комунальних послуг у розмірі 94051,08 грн., інфляційних втрат у розмірі 17733,71 грн. та 3% річних у розмірі 5781,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району користується нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Воровського, 43Б та споживає комунальні послуги, які надавав виконавець комунальних послуг - позивач. За період з 30.11.2010 по 30.04.2014 відповідачем спожито послуги на загальну суму 94051,08 грн., що підтверджується табуляграмами, які надані виробниками послуг по факту надання комунальних послуг позивачеві, однак оплат за комунальні послуги від відповідача не надходило. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/15533/15 та розгляд справи призначено на 06.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 03.08.2015.

Представник позивача в судове засідання 03.08.2015 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав.

За змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 5, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001.

Відповідно до п. 2.1. статуту позивача, підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

2.2. Основними напрямками діяльності підприємства є:

2.2.1. Забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг.

2.2.2. Здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень.

2.2.3. Забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг.

2.2.4. Здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення.

2.2.5. Здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі проведення прийому споживачів, нарахування споживачам та збір платежів за спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних договорів (доручення, про надання послуг тощо) з виробниками житлово-комунальних послуг (ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК «Київводоканал», ПАТ «Київгаз» тощо).

Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району користується нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Воровського, 43Б та споживає комунальні послуги, які надає виконавець комунальних послуг - Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Відповідно до розрахунку заборгованості за комунальні послуги за період з 30.10.2010 по 30.04.2014 заборгованість відповідача за фактичне споживання цих послуг складає: 94051,08 грн., що підтверджується табуляграмами, які надані виробниками послуг по факту надання комунальних послуг позивачеві за вказаний період.

Як стверджує позивач у позовній заяві, протягом всього спірного періоду позивачем направлялись відповідачу рахунки за комунальні послуги, однак оплату направлених рахунків відповідачем не здійснено.

З метою досудового врегулювання спору, 26.12.2014 позивачем направлено відповідачу претензію із зазначенням заборгованості та вимогою сплати, а також долучено до претензії рахунки на оплату комунальних послуг за весь період заборгованості.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надав, заборгованість не оплатив, що і зумовило звернення позивача із даним позовом до суду.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші ), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 споживачем є як фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Таким чином, юридична чи фізична особа, що отримує житлово-комунальні послуги зобов'язана оплачувати їх.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання комунальних послуг, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Таким чином, несплата комунальних послуг свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані комунальні послуги.

Відповідно до п. 2 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, враховуючи надсилання 26.12.2014 позивачем на адресу відповідача вимоги про оплату заборгованості з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг на момент розгляду справи настав.

Матеріалами справи підтверджено заборгованість Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району перед позивачем за період 30.11.2010 - 30.04.2014 за фактичне споживання у розмірі 94051,08 грн., однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем свої зобов'язання з оплати за надані позивачем послуги належним чином виконано не було.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 94051,08 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5781,40 грн. та інфляційні втрати у розмірі 17733,71 грн.

Відповідно до розрахунку позивача, який додано ним до позовної заяви, останній просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 30.12.2010 по 01.12.2014.

Однак, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про оплату заборгованості 26.12.2014, з урахуванням вимог п.2 ст.530 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був виконати своє зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг у строк до 05.01.2015 включно, а отже позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 30.12.2010 по 01.12.2014 задоволенню не підлягають.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 5, ідентифікаційний код 34966228) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. М. Кирпоноса 10/8, ідентифікаційний код 31731838) основний борг за фактичне споживання послуг за період 30.11.2010-30.04.2015 у розмірі 94051 (дев'яносто чотири тисячі п'ятдесят одна) грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 1881 (одна тисяча вісімсот вісімдесят одна) грн. 02 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 12.08.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова