ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року Справа № 904/1702/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: Майтак І.В., представник, довіреність № 53-02/2 від 31.10.14р.;

від відповідача: Романовський Д.С., представник, довіреність № 7/29-1119 від 30.12.14р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015р. у справі № 904/1702/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про узгодження розбіжностей до договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015р. Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило:

- викласти розділ 7 Договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у наступній редакції:

"Річна орендна плата починаючи з 1 січня 2015 року вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції";

- викласти розділ 45 договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у наступній редакції:

"Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку. Договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" Криворізької міської ради другий - у "Орендаря" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Невід'ємними частинами договору є:

- рішення міської ради від 26.11.2014 №3132;

- план відведення земельної ділянки;

- кадастровий план;

- акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі земельної ділянки.".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015р. у справі № 904/1702/15 (Рудь І.А.) в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано невідповідністю чинному законодавству запропонованих позивачем умов спірного договору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 року у справі № 904/1702/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсягу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, господарським судом не застосовано до спірних відносин ч. 7 ст. 181 ГК України, згідно з якою пропозиції позивача за спірним договором вважаються прийнятими. Не застосовано судом і норми Податкового кодексу України, зокрема п. 12.3.5. ст. 12, ст. 275, якими врегульовано визначення ставки земельного податку за земельні ділянки грошову оцінку, яких не проведено. Скаржник, також зазначає, що відмовляючи у позові господарський суд не виклав у рішенні належну редакцію спірних умов договору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 рокуу складі колегії суддів: головуючий суддя Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 23.07.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 року розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 04.08.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року, на підставі розпорядження голови апеляційного суду від 03.08.2015р. про склад колегії суддів у зв'язку з відпусткою судді Коваль Л.А., апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Кузнецов В.О., Пархоменко Н.В.

У судових засіданнях по справі представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу.

Представники відповідача у відзиві на апеляційну скаргу та в судових засіданнях проти апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу скаржника безпідставною. Так, відповідач зазначає, що запропоновані ним спірні умови договору відповідають Податковому кодексу України та рішенню міської ради від 25.06.2014 №2778 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу", яке є чинним та підлягає виконанню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Криворізької міської ради від 26.11.2014р. № 3132 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в Тернівському районі, реєстрацію права комунальної власності на неї та надання її в оренду для обслуговування проммайданчика шахти „Північно-Вентиляційна" вирішено надати Публічному акціонерному товариству „Криворізький залізорудний комбінат" із земель комунальної власності в оренду терміном на 5 років земельну ділянку промисловості, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 0,8437 га в Тернівському районі (кадастровий номер :07:345:0020) для обслуговування проммайданчика шахти „Північно-Вентиляційна" за рахунок земель під відкрити розробками, кар'єрами, шахтами та відповідними спорудами, які експлуатують, облікованих за Криворізьким залізорудним комбінатом, згідно з доданою схемою (пункт 3), визначено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до Податкового кодексу України (пункт 4) та зобов'язано Публічне акціонерне товариство „Криворізький залізорудний комбінат" укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки (пункт 5.2.2).

18.12.2014р. представником позивача одержано у Криворізькій міській раді Дніпропетровської області проект Договору оренди земельної ділянки (надалі - проект Договору), відповідно до пунктів 1,2 якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 26.11.2014р. № 3132 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для обслуговування проммайданчика шахти „Північно-Вентиляційна", яка знаходиться у Тернівському районі м. Кривого Рогу; в оренду передається земельна ділянка площею 0,8437 га.

Відповідно до пункту 7 проекту Договору: „Річна орендна плата вноситься „Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 „Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу.

Орендна плата починаючи з 1 січня 2015 року вноситься „Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності „Орендаря" у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 „Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 „Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції".

Згідно з пунктом 45 проекту Договору: „Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку.

Договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" Криворізької міської ради, другий - у "Орендаря" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", третій - у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Невід'ємними частинами договору є:

- рішення міської ради від 26.11.2014р. №3132;

- плані відведення земельної ділянки;

- кадастровий план;

- акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання передачі земельної ділянки."

06.01.2015р. позивач звернувся до відповідача з листом (вих. №53-14/25 від 06.01.2015р.) з доданим до нього проектом Договору з протоколом розбіжностей, у якому зазначив, що має заперечення до розміру орендної плати, встановленого проектом Договору, а також вважає за необхідне доповнити договір умовою про те, що розрахунок орендної плати є невід'ємною частиною договору.

У Протоколі розбіжностей, спрямованому позивачем відповідачу 06.01.2015р., було запропоновано викласти пункти 7, 45 проекту Договору в наступній редакції:

"7. Річна орендна плата починаючи з 1 січня 2015р. вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції";

"45. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку. Договір укладено у трьох примірникам, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" Криворізької міської ради, другий - у "Орендаря" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", третій - у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Невід'ємними частинами договору є:

- розрахунок розміру орендної плати;

- рішення міської ради від 26.11.2014р. №3132;

- плані відведення земельної ділянки;

- кадастровий план;

- акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання передачі земельної ділянки."

Відповідач відповідно до листа вих. № 7/18-52 від 21.01.2015р. направив на адресу позивача договір оренди земельної ділянки та не підписаний протокол розбіжностей до договору оренди земельної ділянки, зазначивши, що з урахуванням набрання чинності з 01.01.15р. змін до Податкового кодексу України, застосування деяких норм законодавства потребує детального вивчення, у зв'язку із чим міська рада не має можливості узгодити надані позивачем пропозиції.

Відсутність згоди відповідача укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,8437 га в редакції позивача і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частин 1-3 статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства; господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно зі статтею 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Водночас, земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішення. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За статтею 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі це - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Порядок укладення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 16 зазначеного Закону, а частиною 2 статті 14 Закону передбачено затвердження Кабінетом Міністрів України типової форми договору оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюються з урахуванням індексу інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України та частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель", для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Отже, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Згідно з пунктом 14.1.72 статті 14 Податкового кодексу України, земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Водночас, відповідно до пункту 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Отже, земельний податок і орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування, при цьому основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 08.04.2015 року у справі № 916/2439/14, що є обов'язковим для застосування господарським судом відповідно до ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на день прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України регламентовано, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до підпунктів 288.1, 288.2 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції Законів України №1166 від 27.03.2014 року та №71-VІІІ від 28.12.2014 року) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, для визначення розміру орендної плати за землю, використовується виключно нормативна грошова оцінка земельних ділянок (підпункт 289.1. статті 289 Податкового кодексу України).

За викладених обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що запропонований позивачем порядок формування розміру орендної плати, беручи за основу земельний податок, що встановлюється Податковим кодексом України, з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013 року № 2088 "Про ставки податку на земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" (зі змінами) не відповідає чинному законодавству.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відсутність на 2015 рік нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (з матеріалів справи вбачається визнання не чинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу") не є підставою для застосування іншого механізму формування розміру орендної плати, ніж визначений вищенаведеними нормами чинного законодавства та передбачає сплату орендної плати в розмірі, що не відповідає чинним приписам Податкового кодексу України.

Разом з цим, слід зазначити, що не відповідають вимогам чинного законодавства і умови проекту Договору щодо розміру орендної плати (п. 7), які запропоновані відповідачем.

Так, з набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ (з 01.01.2015 року) ст.ст. 275, 276 Податкового кодексу України було виключено, а отже, на час виникнення між сторонами спору щодо умов договору та на день прийняття оскаржуваного рішення господарським судом (14.05.2015 року) Податковий кодекс України не містив норм, які-б встановлювали ставки податку на землю, нормативну грошову оцінку якої не проведено, а також встановлювали розмір орендної плати за землю у трикратному розмірі земельного податку.

Відхиляються апеляційним судом і доводи позивача щодо прийняття його пропозицій за проектом Договору в силу ч. 7 ст. 181 ГК України та внаслідок не передачі відповідачем у двадцятиденний строк розбіжностей до суду.

Так, як вже зазначалось вище, порядок визначення розміру орендної плати за землю державної та комунальної власності встановлюється виключно Податковим кодексом України, а умови п. 7 проекту Договору, які запропоновані, як позивачем, так і відповідачем не відповідають його вимогам.

Отже, у даному випадку, запропоновані позивачем у протоколі розбіжностей спірні умови договору не можуть вважатися автоматично прийнятими, а договір не може вважатися укладеним у зв'язку із не погодженням сторонами його істотної умови, що також вбачається і з поведінки сторін, а саме не підписанням відповідачем протоколу розбіжностей до договору та зверненням позивачем з даним позовом до суду.

З огляду на предмет позову та обставини справи, а також за умов не відповідності п. 7 проекту Договору в редакції як позивача, так і відповідача, вимогам чинного законодавства України, господарський суд був позбавлений права на прийняття іншого рішення у справі, ніж відмова у позові, оскільки не наділений компетенцією визначення умов господарського договору на власний розсуд.

Колегія суддів, вважає, що у даному випадку, сторони не позбавлені права впорядкувати свої договірні відносини в позасудовому порядку, виходячи з чинних норм Податкового кодексу Українита нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за попереднім рішенням Криворізької міської ради про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста Кривого Рогу № 2494 від 22.12.2004р., оскільки рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010р., яким визнано таким, що втратило чинність вищевказане рішення, визнано не чинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р.

Що ж стосується п. 45 проекту Договору, то його умови мають похідне значення від умов п. 7 Договору. До того-ж, позивачем в прохальній частині позовної заяви викладений цей пункт у повній відповідності з проектом договору, який направлено відповідачем.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 року у справі № 904/1702/15 - відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 року у справі № 904/1702/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 року у справі № 904/1702/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.08.2015 року.