УХВАЛА

11.08.2015Справа № 5011-38/10911-2012

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу українського консорціуму «Екосорб», м. Київ,

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ), м. Київ,

з виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.06.2014

у справі № 5011-38/10911-2012

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Порталгруп», м. Київ,

до українського консорціуму «Екосорб», м. Київ

про стягнення 153 996 094,80 грн.,

за участю представників:

скаржника (боржника) Дудник О.Є. (довіреність від 06.08.2015 № 178);

позивача не з'явилися;

Відділу не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до українського консорціуму «Екосорб» (далі - Консорціум) про стягнення заборгованості за договором кредиту від 15.04.2009 №25.1-09/12-5 у сумі 153 996 094,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 71 239 910,58 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 61 039 144,57 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту у сумі 10 917 516,30 грн.; пеня за прострочення сплати відсотків у сумі 7 930 710,64 грн.; інфляційні втрати за кредитом у сумі 1 638 517,94грн. та інфляційні втрати за відсотками у сумі 1 230 294,76 грн.

Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі № 5011-38/10911-2012 від 04.10.2012, яким позов задоволено частково.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 22.05.2014 задоволено клопотання Банку; замінено позивача Банк його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Порталгруп» (далі - Товариство).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2014 апеляційну скаргу Консорціуму залишено без задоволення, а рішення від 04.10.2012 зі справи № 5011-38/10911-2012 - без змін.

05.06.2014 Господарським судом міста Києва було видано наказ про стягнення з Консорціуму на користь Товариства заборгованості за кредитом з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 72 878 428,52 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 62 048 521,09 грн., пені в сумі 2 894 976,74 грн. та судовий збір в сумі 64 380 грн.

08.07.2015 від відповідача надійшла скарга на дії Відділу, мотивована тим, що:

- держаний виконавець Думанська Аліна Леонідівна, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015, не повідомила про це у встановлений строк боржника, а направила постанову про відкриття виконавчого провадження 24.06.2015 (отримана відповідачем 06.07.2015); почала проводити дії по примусовому виконанню рішення, що підтверджується постановою про арешт коштів боржника від 11.06.2015, якою державний виконавець накладає арешти на всі рахунки Консорціуму;

- крім того, відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, державний виконавець 11.06.2015 наклав арешт на рухоме майно відповідача.

У зв'язку з викладеним Консорціум просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни щодо відкриття виконавчого провадження та накладання арешту на все майно та рахунки Консорціуму незаконними;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015;

- зобов'язати Відділ зняти арешт з всього майна та рахунків Консорціуму, який накладено постановою від 02.06.2015 та постановою від 11.06.2015 в рамках виконавчого провадження № 47712447.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 розгляд скарги було призначено на 30.07.2015.

30.07.2015 скаржник подав суду письмові пояснення, в яких підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2015 розгляд скарги було відкладено на 11.08.2015, у зв'язку з неявкою представників позивача та Відділу.

11.08.2015 Відділ подав суду клопотання про долучення копій матеріалів виконавчого провадження № 47712447 на виконання вимог ухвал суду.

Представники позивача та Відділу у судове засідання 11.08.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.08.2015 підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 1212 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У розгляді скарги судом встановлено таке.

Держаним виконавцем Думанською Аліною Леонідівною було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 ВП № 47712447.

03.06.2015 було оформлено супровідний лист № 10/20-2/3 за підписом начальника Відділу, до якого додано вказану постанову.

Відділом подано суду рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які були надіслані на адресу боржника та стягувача 24.06.2015.

Судом встановлено, що Відділом оскаржувану постанову було надіслано поштовим відправленням № 383, що підтверджується рекомендованим повідомленням, наданим Відділом, та конвертом, наданим скаржником, 24.06.2015.

Частиною першою, другою та п'ятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Таким чином, державний виконавець порушив вимоги статті 25 Закону, не надіславши 03.06.2015 постанову про відкриття виконавчого провадження постановлену 02.06.2015.

Відділом було допущено прострочення у відправці оскаржуваної постанови на 21 день.

Отже, боржник був позбавлений можливості добровільно у визначений Законом строк виконати рішення суду.

Крім того, 11.06.2015 державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на кошти боржника.

Вказана постанова мотивована тим, що у строк наданий на самостійне виконання рішення суду боржником не виконано, а тому є підстави для накладення арешту.

Тобто державний виконавець наклав арешт 11.06.2015, не надіславши постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015.

З огляду на наведене, є підстави для визнання постанови від 11.06.2015 про накладення арешту недійсною; визнання дій Відділу щодо прострочення у надсиланні незаконними.

Що ж до вимог скаржника про визнання дій державного виконавця про відкриття виконавчого провадження незаконними; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 та зобов'язання Відділу зняти арешт з майна накладених постановою від 02.06.2015 та від 11.06.2015, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець має право в порядку статті 25 Закону винести постанову про накладення арешту.

Дії державного виконавця вчинені 02.06.2015 не містять ознак незаконності, а постанови від 02.06.2015 відповідають вимогам Закону, зокрема, статті 25 Закону.

Порушення державним виконавцем було допущено лише щодо строків надсилання учасникам виконавчого провадження оскаржуваних постанов, що саме по собі не тягне наслідків визнання їх недійсними.

Що ж до вимог про зобов'язання Відділу зняти арешт, накладений постановою від 11.06.2015, то вона є необґрунтованою, оскільки суд може зобов'язати державну виконавчу службу здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Суду не подано скаржником доказів ухилення Відділом від вчинення виконавчих дій у вказаній частині.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу українського консорціуму «Екосорб» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.06.2014 у справі № 5011-38/10911-2012 задовольнити частково.

2.Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни з винесення постанови від 11.06.2015 № 47712447 та несвоєчасного надсилання постанови від 02.06.2015 № 47712447 незаконними.

3. Визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни від 11.06.2015 № 47712447 недійсною.

4. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до ст. 87 ГПК України.

Суддя І.Д. Курдельчук