ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року Справа № 904/4330/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Верхогляд Т.А. (зміна складу колегії відбулась на підставі розпорядження голови суді від 03.08.2015 р.)

секретар судового засідання Петровська А.В.

за участю сторін

від скаржника: Тюхтій М.П., директор, Виписка з ЄДР0033500 від 16.04.2015р.,

від боржника: Бочкарь Р.В., представник, довіреність №б/н від 16.04.2015 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015р. у справі

за заявою голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.М.О.Посмітного", м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.М.О.Посмітного", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 р. у даній справі (суддя Владимиренко І.М.) товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О. Посмітного" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці. Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Кучерова Петра Михайловича.

Згадана постанова обґрунтована посиланням на те, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, при цьому до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, було дотримано вимоги цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Не погодившись з даною постановою, Південний регіональний виробничо-комерційний відділ "Украгротехсервіс" подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, провадження у справі припинити.

Скаржник вважає помилковим висновок господарського суду щодо визнання боржника банкрутом згідно ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Боржник є сільськогосподарським підприємством, а тому, на думку скаржника, провадження у даній справі повинно здійснюватись за ст.86 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить залишити апеляційну скаргу, а постанову господарського суду залишити без змін.

Ліквідатор зазначає, що посилання скаржника на ст.86 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не має в собі правового підґрунтя, оскільки норми вищевказаної статті регламентують для банкрута лише порядок реалізації майна в ліквідаційній процедури. Доводи апелянта стосовно порушення ч.5 ст.86 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не відповідають об'єктивній дійсності, оскільки відносно банкрута процедура розпорядження майном не вводилася, на підставі того, що ст.95 Закону регламентує спрощену процедуру ліквідації боржника і не передбачає введення процедури розпорядження майном та призначення розпорядника майна.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015 р. заява голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О.Посмітного" про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О.Посмітного" в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 27.05.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О.Посмітного" за процедурою, передбаченою ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду від 03.06.2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О.Посмітного" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру щодо банкрута; призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії - Кучерова Петра Михайловича.

03.06.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення за № 18675 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує таке.

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Таким чином, обов'язковою передумовою для звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Пунктом 1 ч.1 ст. 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку з закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

12.03.2015 р. на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю прийнято рішення щодо припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації (протокол №12/03-2015).

Відповідно до ч.ч.1,2, 5 ст.105 ЦК України Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №20587641 від 20.05.2015 р. містить дані про внесення 13.03.2015 р. відомостей про перебування боржника в стані припинення за рішенням власників.

В Бюлетені державної реєстрації від 17.03.2015 р. № 312 (7) було опубліковано оголошення про ліквідацію товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О.Посмітного".

У відповідності до статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством. Згідно пункту 12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000р. №419, проведення інвентаризації обов'язкове у разі ліквідації підприємства.

За ч.8 ст.111 ЦК України Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до проміжного ліквідаційного балансу боржника, складеного станом на 18.05.2015р. та затвердженого протоколом (рішенням) № 9-05/2015 від 19.05.2015 р., кредиторська заборгованість становить 219 059 029,36 грн.; дебіторська заборгованість складає 22 866 210,44 грн., необоротні активи - 29 138 097,43 грн., оборотні активи - 9 628,63 грн., оборотні активи (незавершене виробництво) - 23 180 814,86 грн., майно, яке є предметом забезпечення - 5 025 293,27 грн., грошові кошти - 77 294,53 грн.

Згідно ч.2 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

З урахуванням вищенаведених обставин, товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.М.О.Посмітного" дотримано встановлені законом вимоги щодо ліквідації юридичної особи за рішенням учасника тому господарський суд правомірно визнав боржника банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, призначив ліквідатора боржника та зобов'язав останнього вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для цілей цього Закону під сільськогосподарськими підприємствами розуміються юридичні особи, основним видом діяльності яких є вирощування (виробництво, виробництво та переробка) сільськогосподарської продукції, виручка від реалізації вирощеної (виробленої, виробленої та переробленої) ними сільськогосподарської продукції становить не менше 50 відсотків загальної суми виручки.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 20.05.2015 р., основним видом економічної діяльності боржника є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Перевіривши правовий статус боржника, колегія суддів вважає, що до нього не підлягають застосуванню приписи ст. 86 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка регулює особливості банкрутства сільськогосподарських підприємств, у тому числі визначає особливості здійснення аналізу фінансового становища боржника, а також передбачає обов'язкове залучення судом до участі у справі органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий скаржником аналіз фінансового стану підприємства боржника, оскільки даний аналіз не є належним доказом, в розумінні ст.34 ГПК України, того що виручка реалізації вирощеної (виробленої, виробленої та переробленої) боржником сільськогосподарської продукції становить не менше 50 відсотків загальної суми виручки.

Згідно з ч.ч.1 та 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку; ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже, на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатор зобов'язаний вчинити всі можливі дії щодо з'ясування обсягів активу та пасиву боржника шляхом запитів до відповідних органів, у тому числі державної виконавчої служби, банківських установ, бюро технічної інвентаризації, реєстраційних відділень МВС України тощо, вжити заходи щодо закриття рахунків боржника у банківських установах.

Відповідно до вимог ч. ч. 11, 12 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю). У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не визнаються судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної постанови.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Південний регіональний виробничо-комерційний відділ концерну "Украгротехсервіс" 17.06.2015 р., тобто у встановлений ч.3 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, звернувся до господарського суду з заявою про визнання конкурсним кредитором банкрута.

Таким чином, Південний регіональний виробничо-комерційний відділ концерну "Украгротехсервіс" має право на оскарження постанови господарського суду від 03.06.2015 р.

Щодо посилання скаржника про припинення провадження у справі, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо: боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника; затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом; затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом; затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом; боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами; до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог; згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України; 11) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 12) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведені правові норми, а також встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для припинення провадження у даній справі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні апеляційної скарги Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс".

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015р. у справі №904/4330/2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі 10.08.2015 р.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

Т.А.Верхогляд