ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство

"03" липня 2015 р.Справа № 922/3767/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши заяву ДПІ у Московському р-ні м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області
про визнання банкрутом ТОВ "Ост-Вест Паркет", м. Харків ,

ВСТАНОВИВ:

Кредитор ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області звернулась до господарського суду із заявою про порушення провадженні у справі про банкрутство ТОВ "Ост-Вест Паркет" в порядку ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон про банкрутство) на тій підставі, що боржником протягом більш ніж трьох місяців не було задоволено безспірні вимоги кредитора на загальну суму 3124447,00 грн., що підтверджено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 р. та інкасовими дорученнями, які виставлялись підприємству на виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, встановив наступне.

Ініціюючий кредитор, в обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство зазначає, що податковий борг боржника виник внаслідок несплати у встановлені законодавством терміни самостійно визначеного зобов'язання з податку на додану вартість нарахованого на підставі декларації № НОМЕР_1 від 20.03.2013 р. на суму 1321186,00 грн., уточнюючого розрахунку від 23.04.2013 р. на суму 14975,00 грн., уточнюючого розрахунку від 23.04.2013 р. на суму 992031,00 грн., уточнюючого розрахунку від 24.05.2013 р. на суму 796255,00 грн.

Відповідно до п. 59.1, ст. 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Заявник вказує, що ДПІ у Московському районі м. Харкова було винесено податкову вимогу від 19.06.2013 р. № 331-19.

Постановою ХОАС від 28.01.2015р. по адміністративній справі № 820/251/15, позовні вимоги податкової в сумі 3124447,00 грн. задоволені в повному обсязі.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015р. на рахунки підприємства виставлялись інкасові доручення, проте вони повернулись до інспекції без виконання.

Так, заявник вважає, що ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області на виконання п.7 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" були вжиті всі заходи, які передбачені законодавством для отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку .

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, заява про порушення справи про банкрутство повинна містити виклад обставин, які є підставою для звернення до суду, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили, відповідну постанову органу ДВС про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Отже, за приписами Закону про банкрутство для порушення справи про банкрутство, грошові вимоги ініціюючого кредитора повинні мати безспірний характер, бути підтвердженими виконавчими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника та, які не виконані боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Тобто, Закон про банкрутство встановлює єдиний шлях до порушення справи про банкрутство лише через попереднє відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

На відміну від зазначеного порядку виконання судових рішень для ДПІ законодавством встановлено інший порядок стягнення грошових вимог з податків і зборів (податкового боргу), який не передбачає звернення ДПІ до державної виконавчої служби, якщо боржником є юридична особа.

Як контролюючий орган, за рішенням суду, ДПІ у відповідності до ст. 95 ПК України здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. ДПІ може застосувати арешт майна, може звернутися до суду про стягнення за боржника сум дебіторської заборгованості. Продавати ДПІ може й цілісний майновий комплекс підприємства-боржника. Для виконання судового рішення ДПІ приймає своє рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22. Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 ст. 95 ПК України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 ст. 95 ПК України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з юридичних осіб у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються. Відповідно і немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України від 21.04.99 "Про виконавче провадження". З огляду на це в адміністративних судів відсутні підстави для видачі виконавчих листів про примусове виконання судових рішень у порядку статей 257 та 258 КАС України, тому що процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме ПК України, а не законодавством про виконавче провадження.

Так, за нормами Закону про банкрутство, податкового законодавства та Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) суд вважає за необхідне зробити висновок, що ДПІ не може бути ініціатором справи про банкрутство. Перешкодою є відсутність виконавчого документа та виконавчого провадження, яке здійснюється державною виконавчою службою.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, діє правовий режим, за яким органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також, ст. 34 ГПК України, містить імперативний припис, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, безспірність вимог кредитора повинна підтверджувати відповідна постанова органу ДВС про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора. За відсутності таких доказів, ДПІ не може бути ініціатором справи про банкрутство юридичної особи .

Відповідно до ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суддя не пізніше пяти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, про що виносить ухвалу, якщо провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом.

Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про відсутність у ініціюючого кредитора правових підстав на звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, суд вважає за необхідне відмовити в прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ДПІ у Московському р-ні м. Харкова у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство.

Відмова у порушенні провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя ОСОБА_1