КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р. Справа№ 910/11301/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Іващенко М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Подольський А. О. (довіреність від 20.07.2015 3 1);

від відповідача: Гладишенко М. І. (довіреність від 09.06.2015 № 09-06-2-15/2); Тарасюк Д. О. (довіреність від 09.06.2015 № 09-06-2015/2)

розглянувши матеріали апеляційної скарги

публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015

у справі № 910/11301/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "АСТРА БАНК" Кононця В.В.

до товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ"

про повернення у власність нежитлової будівлі та зобов'язання органи державної реєстрації зареєструвати право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.07.2015 р. у справі № 910/11301/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ" виступало кредитором Публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" на час укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р. Також в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції приймаючи до уваги факт визначення вартості об'єкту продажу на підставі висновку експерта про експертну грошову оцінку майна, зауважив про виключення можливості заниження ринкової вартості об'єкту продажу. В тому числі рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони погодили всі істотні умови договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., необхідні для його дійсності та правомірності, а тому, такий договір відповідає всім вимогам законодавства, чинним на момент його укладення, а отже, в уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Кононця В.В. були відсутні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р. нікчемним на підставі положень підпунктів 7,8 частин 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Таким чином, згідно висновків суду першої інстанції, повернення у власність позивача нежитлової будівлі, розташованої за адресою: 04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 16, літера "В" є необґрунтованим.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ТОВ «Клевер Менеджмент» виступало кредитором ПАТ «Астра Банк» на час укладання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015, оскільки голова спостережної ради банку позивача - Лагун М. І. є одночасно засновником ТОВ «Клевер Менеджмент», а тому уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб призначена на період запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Астра Банк» правомірно визнала нікчемним спірний договір. Скаржник вважав свої вимоги щодо повернення нерухомого майна, яке відповідач набув на підставі нікчемного правочину та зобов'язання зареєструвати земельну ділянку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 року у справі № 910/11301/15 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 05.08.2015.

31.07.2015 від представника відповідача надішли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якій відповідач зазначав, що договір купівлі-продажу будівлі укладався між позивачем та відповідачем за взаємної згоди та за відсутності законодавчої заборони на укладання таких угод, у відповідності до принципу свободи договору. Відповідач вказував, що ціна договору базувалася на підставі висновку експерта про грошову оцінку майна від 04.02.2015 та відповідачем не доведено статусу відповідача як кредитора. Відповідач зауважував, що позивачем у позовній заяві та в апеляційній скарзі не зазначено яку саме норму чинного законодавства було порушено сторонами спірного договору купівлі-продажу будівлі внаслідок його укладання, через що відсутні підстави для задоволення даного позову.

Представник скаржника в судовому засіданні 05.08.2015 підтримав апеляційну скаргу на рішення суду.

Представники відповідачів в судовому засіданні 05.08.2015 заперечили на подану апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.02.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК" в особі голови правління Погорелова Антона Леонідовича та заступника голови правління, члена правління Лішнянської Лілії Юріївни, які діяли на підставі статуту та протоколу засідання Спостережної ради від 04.02.2015 р., та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ" в особі Лашко Катерини Володимирівни, яка діяла на підставі довіреності від 05.02.2015 р., укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач передав майно - нежитлову будівлю у власність відповідача, а відповідач прийняв майно - нежитлову будівлю і сплатив за неї обговорену грошову суму відповідно до умов договору.

Згідно п. 2 договору, нежитлова будівля, що відчужується за даним договором, розташована за адресою: 04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 16, та має наступний опис: літера "В", загальна площа 2 571,3 кв.м. Будівля розташована на земельній ділянці загальною площею 0,2280 га, кадастровий номер: :78:094:0024, цільове призначення земельної ділянки - для реконструкції, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісної будівлі.

Продаж будівлі вчинено за домовленістю сторін за 38700000,00 грн., у тому числі ПДВ 6450000,00 грн. (п. 8. договору).

Згідно висновку експерта про експертну грошову оцінку майна, наданого 04.02.2015 р. ТОВ "Незалежна експертна компанія "Правий берег", оціночна вартість майна становить 32250000,00 грн., без ПДВ (п. 9. договору).

Згідно протоколу №1 від 08.04.2015 р. Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК", уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Кононцем В.В., визнано договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ", нікчемним на підставі положень ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки "банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку" та "банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Оскільки договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., укладений між Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ", визнано нікчемним, то, як вважає позивач, нежитлова будівля, розташована за адресою: 04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 16, літера "В", загальна площа 2571,3 кв.м., має бути повернута у власність позивача про що останній звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони погодили всі істотні умови договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., необхідні для його дійсності та правомірності.

На виконання умов договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., відповідач в повному обсязі виконав зобов'язання з перерахування позивачеві грошових коштів у розмірі 38700000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1462 від 06.02.2015 р.

Статтею 203 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а не виконання цих вимог згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, обґрунтував свою позицію тим, що спірна угода є недійсною з огляду на положення ч.ч. 7, 8 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України".

Як вбачається з пункту 9 договору купівлі-продажу, згідно висновку експерта про експертну грошову оцінку майна, наданого 04.02.2015 р. ТОВ "Незалежна експертна компанія "Правий берег", оціночна вартість майна становить 32250000,00 грн., без ПДВ.

Місцевим господарським судом встановлено, що ціна предмету договору (купівлі-продажу) за спірною угодою є вищою від ціни, визначеної професійним оцінювачем.

У пункті 2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що звичайними є ціни, які за подібних обставин зазвичай сплачувалися за аналогічне майно у відповідний момент часу у відповідному регіоні.

Згідно з пп. 14.1.71 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Об'єктом відчуження за договором купівлі-продажу є безпосередньо нерухоме майно. Матеріали справи не містять жодних доказів щодо рівня звичайних цін на подібне нерухоме майно, які діяли протягом лютого 2015 року. Відтак, суди дійшли висновку про необґрунтованість посилань позивача на знижену ціну предмету договору купівлі-продажу.

Також необхідно зазначити, що нікчемність правочинів, перевірку яких здійснює уповноважена особа Фонду, ставиться в залежність від того чи було надано окремі переваги (пільги) виключно кредиторам позивача під час укладення спірного договору, а також чи було здійснено укладення спірного договору, який не відповідає вимогам законодавства, з пов'язаною особою банку.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність", кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З матеріалів справи, позивачем не надано жодних доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ" виступало кредитором Публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" на час укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., чи виступає таким на час прийняття рішення по справі.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛЕВЕР МЕНЕДЖМЕНТ" виступало кредитором Публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" на час укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., а також приймаючи до уваги факт визначення вартості об'єкту продажу на підставі висновку експерта про експертну грошову оцінку майна, що виключає можливість заниження ринкової вартості об'єкту продажу, то місцевий суд дійшов правомірного висновку, що в уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Кононця В.В. були відсутні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р. нікчемним на підставі положень підпункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Що стосується зазначеного скаржником про укладання банком спірного правочину з пов'язаною особою банку, так як головою спостережної ради банку позивача - Лагун М. І. є одночасно засновником ТОВ «Клевер Менеджмент», то колегія судів не приймає до уваги зазначене скаржником, оскільки позивачем не доведено неправомірність дій Лагуна М. І. щодо укладання договору купівлі-продажу та перевищення повноважень зазначеної особи.

Інших підстав визнання договору недійсним, передбачених ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", судом не встановлено.

В тому числі позивач вказує, що грошові кошти від продажу будівлі були перераховані на кореспондентський рахунок ПАТ «Астра Банк», відкритий у ПАТ «Дельта Банк», який визнаний проблемним, що унеможливило доступ до вказаних коштів з боку ПАТ «Астра банк», що стало причиною віднесення банку позивача до неплатоспроможних.

Проте, вказане позивачем не може прийматися судом на обґрунтування визнання нікчемним договору купівлі-продажу від 06.02.2015, оскільки господарські відносини між ПАТ «Астра банк» та ПАТ «Дельта Банк» не можуть впливати на укладання правочинів ПАТ «Астра банк» з іншими суб'єктами господарської діяльності та свідчити про нікчемність таких правочинів.

Враховуючи викладене а також положення ст. 6, 526, 627, 629, 638 ЦК України та ст. 179, 193 ГК України, колегія суддів погоджуючись з висновком місцевого суду про відсутність підстав для визнання недійсним спірного договору.

Оскільки в судовому порядку спростовано твердження позивача про нікчемність договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2015 р., підстави для застосування статті 216 ЦК України та повернення у власність позивача нежитлової будівлі, розташованої за адресою: 04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 16, літера "В" відсутні.

Враховуючи, що вимога позивача про зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати право власності Публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" на зазначену земельну ділянку є похідною від вимоги, яка визнана судом необґрунтованою, то суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що така вимога є такою, що задоволенню не підлягає.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, та не знаходить підстав для його скасування. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В той же час, доводи скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015 р. у справі № 910/11301/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва в від 02.07.2015 р. у справі № 910/11301/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/11301/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич