ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р.Справа № 922/3645/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс", с. Наталине
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр", м. Миронівка , Приватне підприємство фірма "Юкон Агро", с. Наталине
про стягнення коштів у розмірі 5 683 424,48 грн. (згідно ст. 55 ГПК України ціна позову визначанна судд
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (директор) наказ №137-п від 31.05.2013 року, ОСОБА_2, дов. від 24.06.2014 року, ОСОБА_3, дов. від 16.01.2015 року

першого відповідача - ОСОБА_4, дов. №1/10-06 від 10.06.2015 року

другого відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до першого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр", другого відповідача - Приватного підприємства фірма "Юкос Агро", про стягнення з першого відповідача заборгованості в розмірі 3 701 614,77 грн.; 548 300,86 грн. пені.; 65 285,42 грн. 3% річних; 366 223,43 грн. інфляційних втрат; з другого відповідача заборгованості у розмірі 2 000,00 грн. Також позивачем до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням першим відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5, зобов'язань за договором підряду № КРС - 8/13 на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 8 Семенцівського родовища від 04 липня 2013 року; другим відповідачем - Приватним підприємством фірма "Юкон Агро", зобов'язань за договором поруки № 0407/3 від 04 липня 2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 червня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3645/15 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 06 липня 2015 року.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався, востаннє ухвалою господарського суду Харківської області від 03 серпня 2015 року до 11 серпня 2015 року.

06 серпня 2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 31591 від 06 серпня 2015 року); вказані пояснення долучено судом до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 11 серпня 2015 року з'явилися представники позивача та представник першого відповідача.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд долучити до матеріалів справи супровідним листом пакет документів, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 32249 від 11 серпня 2015 року. Під час судового засідання представник позивача (ОСОБА_3Ф.) заявив усне клопотання про витребування у першого відповідача доказів, які б підтверджували передачу позивачу першим відповідачем земельних ділянок до початку робіт.

Представник першого відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить суд долучити до матеріалів справи відзив до позовної заяви, даний відзив судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 32252 від 11 серпня 2015 року.

Розглянувши усне клопотання представника позивача, проти задоволення якого заперечував представник першого відповідача, суд відмовляє в його задоволенні як в необґрунтованому та такому, що не стосується предмету розгляду даного спору.

Другий відповідач свого уповноваженого представника в засідання суду не направив; про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. спр. 125, 133).

Судом перевірено адресу відповідача: згідно ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців станом на 02 липня 2015 року, місцезнаходження відповідача - 63343, Харківська область, Красноградський район, село Наталине, вул. Радянська, буд. 73, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем - позовна заява. Відповідно до вимог частини 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не зявився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 11 серпня 2015 року представники позивача та представник першого відповідача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04 липня 2013 року між позивачем (підрядник) та першим відповідачем (замовник) було укладено договір підряду № КРС-8/13 на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 8 Семенцівського родовища.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору, підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, на свій ризик виконати за завданням замовника роботи з капітального ремонту свердловини № 8 Семенцівского ГКР (роботи), а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, їх прийняти та оплатити. Під роботами з капітального ремонту свердловини, що визначені пунктом 1.1 цього договору, розуміється роботи, що будуть виконуватися підрядником в порядку, що визначений планом робіт з капітального ремонту свердловини (план робіт) - додаток № 1 до цього договору.

Роботи, передбачені цим договором, виконуються підрядником згідно з планом робіт, та повинні відповідати вимогам діючого законодавства. Укладення договорів ан виконання підрядних робіт з перфорації, свабіювання, ГДС, а також, при необхідності на виконання тампонажних робіт, покладається на замовника, якщо сторони не домовилися про інше в письмовій формі (п. п. 2.1, 2.3 договору).

Загальна вартість робіт за цим договором складається з сум, вказаних в підписаних сторонами в актах виконаних робіт. Протягом 2 календарних днів після закінчення робіт за цим договором підрядник зобов'язаний надати замовнику акт прийому-передачі виконаних робіт. Загальна вартість виконаних робіт за цим договором визначається шляхом сумування актів виконаних робіт, підписаних замовником та підрядником (п. п. 3.1, 3.4 договору).

Замовник здійснює оплату робіт по цьому договору в наступному порядку: аванс (попередню оплату): у розмірі 70% вартості проведення робіт з монтажу згідно пункту 3.2.1 цього договору; у розмірі 50% вартості добової ставки за 30 календарних діб згідно пункту 3.2.3 цього договору щомісячно до 4 числа поточного місяця. Суму авансу вказаного в пункті 3.6.1 замовник повинен перерахувати підряднику протягом 3 банківських днів після підписання цього договору на підставі вчасно отриманого від підрядника рахунку-фактури. Остаточна вартість за проведення монтажних робіт перераховується підряднику протягом 5-ти банківських днів після одержання письмового підтвердження, що обладнання змонтоване на майданчику свердловини ат готове до виконання капремонту, а саме акту завершення монтажу, підписаного уповноваженими представниками замовника та підрядника та на підставі вчасно отриманого від підрядника рахунку-фактури. Оплата за фактично виконані робити згідно добової ставки, при дотриманні підрядником умов договору, здійснюється замовником щомісячно протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт, який необхідно перевірити замовнику протягом 3 робочих днів, шляхом перерахування замовнику суми за виконану роботу за цим договором на рахунок підрядника за вирахуванням здійсненої передплати, на підставі вчасно отриманого від підрядника рахунку-фактури. Остаточна вартість аз проведення демонтажних робіт перераховується підряднику протягом 5-ти банківських днів після одержання письмового підтвердження, що обладнання демонтоване з майданчика свердловини, технічна документація по свердловині передана в повному обсязі, земельна ділянка приведена у вигляд, у якому була передана від замовника до підрядника до початку робіт, що підтверджується актом виконаних робіт з демонтажу, підписаного уповноваженими представниками замовника та підрядника, та на підставі вчасного отриманого від підрядника рахунку-фактури (п. п. 3.6, 3.6.1, 3.6.1.1, 3.6.2, 3.6.5.2 договору).

У разі затримки оплати за виконані роботи на основі підписаних сторонами актів виконаних робіт замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених робіт за договором за кожен день затримки (п. 6.9 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання повноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, які випливають з цього договору.

Позивач на підставі вказаних положень договору підряду виконав взяті на себе зобов'язання на загальну суму 21 611 285,05 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання передачі виконаних робіт: № 1 за серпень 2013 року на суду 767 196,94 грн.; № 2 за вересень 2013 року на суму 2 088 636,34 грн.; № 3 за жовтень 2013 року на суму 1 973 366,11 грн.; № 4 за листопад 2013 року на суму 2 276 581,41 грн.; № 5 за грудень 2013 року на суму 2 260 318,91 грн.; №6 за січень 2014 року на суму 1 908 663,86 грн.; № 7 за лютий 2014 року на суму 1 134 906,72 грн.; № 8 за березень 2014 року на суму 2 701 385,34 грн.; № 9 за квітень 2014 року на суму 2 429 353,96 грн.; № 10 за травень 2014 року на суму 60 000,00 грн.; № 11 за червень 2014 року на суму 1 632 842,02 грн.; № 12 аз липень 2014 року на суму 402 772,62 грн.; № 13 за серпень 2014 року на суму 866 835,38 грн.; № 14 від 07 квітня 2015 року на суму 1 108 425,44 грн., втім відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт виконав лише частково, а саме сплативши на користь позивача виконані роботи за актами приймання-передач і №№ 1-10 та частково 11 у загальній сумі 17 909 670,28 грн. Решта коштів по акту № 11 та актам №№ 12-14 є неоплаченою, при чому вказані скти є підписаними між позивачем та першим відповідачем.

04 липня 2013 року між Приватним підприємством фірма "Юкон-Агро" (поручитель, другий відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (кредитор, позивач по справі) було укладено договір поруки № 040713.

У відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцент" (боржник, перший відповідач по справі) обов'язку щодо сплати на корить кредитора заборгованості, в межах суми 2 000,00 грн. У разі невиконання або неналежного виконання боржником обов'язку за договором підряду № КРС-8/13 від 04 липня 2013 року укладеним між ТОВ "Укрнафтогазресурс" (підрядник, кредитор, позивач по справі) та ТОВ "НадраГеоцентр" (замовник, боржник, перший відповідач по спарві (договір підряду), поручитель зобов'язується в строк до 15 календарних днів з дня настання строку платежу за договором, сплатити кредиторові грошову суму, визначену п. 1. Вимоги за цим договором можуть бути пред'явлені до 31 грудня 2016 року (включно) (п.п. 1, 2, 3 договору поруки).

Надаючи правову кваліфікацію спору у даній справі, з врахуванням встановлених обставин та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та першим відповідачем у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору підряду, до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1 та 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

В силу приписів ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частинами 1 та 3 статті 843 ЦК України передбачено, що договір підряду визначає ціну роботи (яка включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу) або способи її визначення.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. (ст. 854 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно вимог передбачених ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з першого відповідача 3 699 614,77 грн. обґрунтованими, правомірними, доведеними матеріалами справи, не спростованими відповідачем, і такими, що підлягають задоволенню. В решті позовних вимог по сумі основного боргу до першого відповідача суд вважає за необхідне відмовити позивачу з підстав, які викладені нижче в рішенні суду (договір поруки від04 липня 2013 р. № 040713).

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з першого відповідача на користь позивача пеню у розмірі 548 300,86 грн., яку нараховано на підставі пункту 6.9 договору підряду.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 6.9 договору підряду на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 8 Семенцівського родовища від 04 липня 2013 року позивачем тп першим відповідачем передбачено відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи наведені норми закону, беручи до уваги прострочення виконання першим відповідачем свого грошового зобов'язання, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з першого відповідача пені підлягаючими частковому задоволенню у загальній сумі 546 213,84 грн. (за періоди: з 15 серпня 2014 року по 13 лютого 2015 року; з 25 жовтня 2014 року по 24 квітня 2015 року; з 25 жовтня 2014 року по 24 квітня 2015 року; з 16 квітня 2015 року по 22 червня 2015 року). Суд зазначає, що внаслідок невірного розрахунку періоду пені за актами № 12 та 13 (період нарахування по 24.04.2015 р., проте позивачем її нараховано по 25.04.2015 р.) позивачем вцілому невірно разраховано її розмір, в зв'язку з чим, суд відмовляє позивачу в частині стягнення з першого відповідача пені у розмірі 2 087,02 грн. як в безпідставно заявленій.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з першого відповідача 65 285,42 грн. 3% річних та 1 366 223,43 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи, періоди нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за розрахунком визначено вірно, згідно діючого законодавства, за таких обставин позов в частині стягнення на користь позивача з першого відповідача сум 3% річних (за період з 15 серпня 2014 року по 22 червня 2015 року; з 25 жовтня 2014 року по 22 червня 2015 року; з 25 жовтня 2014 року по 22 червня 2015 року;16 квітня 2015 року по 22 червня 2015 року) у розмірі 65 285,42 грн. та інфляційних втрат (за період з серпня 2014 року по травень 2015 року; з листопада 2014 року по травень 2015 року; з листопада 2014 року по травень 2015 року; за травень 2015 року) у розмірі 1 366 223,43 грн. є обґрунтованими, правомірним та задовольняється судом.

Як зазначено вище в рішенні суду, виконання зобов'язань за договором підряду № КРС-8/13 на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 8 Семенцівського родовища від 04 липня 2013 року було забезпечено договором поруки № 040713 від 04 липня 2013 року, укладеного між позивачем та другим відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Як встановлено судом, порука другого відповідача обмежена розміром 2 000,00 грн. В матеріалах справи відсутні, а другим відповідачем не надані докази припинення договору поруки або визнання його недійсним.

Враховуючи вищевказані обставини і той факт, що другим відповідачем не надано доказів виконання свого зобовязання за договором поруки, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з другого відповідача заборгованості у розмірі 2 000,00 грн. правомірними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 49 ГПК України відповідно до якої витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на першого відповідача у розмірі 73 001,73 грн., на другого відповідача у розмірі 25,72 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 173, 174, 193, 216, 230, 231, 232 ГК України, 11, 509, 526, 546, 549, 553, 610, 611, 625, 837, 843, 854 ЦК України, ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань" та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Леніна, буд 48, в тому числі з р/р 0603 в ПАТ "Банк Камбіо", м. Київ, МФО 380399, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (63343, Харківська обл., Красноградський р-н, с. Наталине, вул. Радянська, буд. 39-А, р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", м. Харків, МФО 351629, ) 3 699 614,77 грн. основного боргу, 65 285,42 грн. 3% річних, 1 366 223,43 грн. інфляційних втрат, 546 213,84 грн. пені та 73 001,73 грн. судового збору.

Стягнути з Приватного підприємства фірма "Юкон Агро" (63343, Харківська обл., Красноградський р-н, с. Наталине, вул. Радянська, буд. 73, в тому числі з р/р 3001 в ПАТ "Банк Кіпру" м. Харків, МФО 320940, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (63343, Харківська обл., Красноградський р-н, с. Наталине, вул. Радянська, буд. 39-А, р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", м. Харків, МФО 351629, ) 2 000,00 грн. основного боргу та 25,72 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 14.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_6

справа № 922/3645/15