РІШЕННЯ

11 серпня 2015 року Справа № 913/518/15

Провадження № 29/913/518/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», м. Київ

в особі філії Газопромислового управляння «Шебелинкагазвидобування», смт. Червоний Донецьк Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

про стягнення 6 408 грн. 42 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Антонова І.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, юрисконсульт Перещепинськкого цеху з видобутку нафти, газу і конденсату Філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" ПАТ "Укргазвидобування" за довіреністю № 2-74д від 25.12.2014;

від відповідача - ОСОБА_2, провідний юрисконсульт групи правового забезпечення Старобільського району електричних мереж за довіреністю № 149 від 08.07.2015.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду справи не заявлено вимоги про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: 21.07.2014 (дата штемпеля на поштовому конверті) Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (далі ПАТ «Укргазвидобування», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 16.07.2015 № 2-01-7161-3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (далі ТОВ «ЛЕО», відповідача у справі) про стягнення з останнього 6 408 грн 42 коп., з яких:

- 3 885 грн 40 коп. заборгованість за договором № ДСВ 136кс про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.07.2010 за період з червня 2014 року по травень 2015 року;

- 1 042 грн 93 коп. пеня за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015;

- 66 грн 40 коп. - 3% річних за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015;

- 1 413 грн 69 коп. інфляційні втрати за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015.

Позивач обґрунтовує свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору № ДСВ 136кс про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.07.2010 щодо повної оплати за надані послуги позивачем за період з червня 2014 року по травень 2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (далі ТОВ «ЛЕО») відповідач у справі, надав відзив на позов б/н від 11.08.2015, в якому повідомив, що основний борг у сумі 3 885,40 грн підтверджується даними бухгалтерського обліку Краснодонського РЕМ ТОВ «ЛЕО».

Відповідач, посилаючись на норми частини 6 ст.232 ГК України, заперечує проти нарахованої позивачем суми пені та надав контррозрахунок відповідно до якого сума пені складає 706 грн 88 коп.

Представник відповідача подав клопотання від 07.08.2015 № 19-01/10/408 про зменшення розміру пені на 95 %.

При зясуванні фактичних обставин, дослідженням поданих сторонами у справі доказів, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2010 між сторонами у справі був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж № ДСВ 136кс (далі договір), відповідно до умов пункту 1.1 цього договору Власник (позивач у справі) зобовязався надавати послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання для забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії (далі послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання) в точки приєднання електроустановок Користувача (відповідача у справі) або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання відповідно до умов Договору (а.с.14-18).

Згідно пункту 1.2 договору передача електричної енергії технологічними електричними мережами спільного використання забезпечується відповідно до додатка «Однолінійна схема», наданого Власником з обовязковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії.

Власник забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії до меж балансової належності належних йому електричних мереж:

- визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» - на болтових затискачах приєднання кабелю живлення до шин 0,4 кВ в РУ-0,4 кВ КТП-6/0,4 кВ Харківської УКПГ.

Технічні характеристики електричних мереж у точках приєднання електроустановок Користувача або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, наведені в додатку «Приєднана потужність електроустановок та потужність, дозволена до використання в точці приєднання на межі балансової належності» (пункт 1.3 договору).

У розділі 2 договору сторони визначили обовязки Власника мереж, зокрема:

- згідно пункту 2.4 договору Власник мереж зобовязаний щомісячно до 05 дня періоду, наступного за розрахунковим, надавати Користувачу рахунок на оплату послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, два примірники Акту про обсяг переданої електричної енергії та два примірники Акту прийому здачі наданих послуг, оформлених з боку Власника мереж.

У розділі 3 договору сторони визначили права Власника мереж, зокрема, Власник мереж має право на отримання від Користувача плати за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423.

У розділі 4 договору сторони визначили обовязки Користувача, зокрема:

- здійснювати оплату за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, належних Власникові мереж, в строк, встановлений Договором (пункт 4.1);

- підписувати (або надавати вмотивовану відмову від підписання) Акт про обсяги переданої електричної енергії та Акт прийому здачі наданих послуг протягом трьох робочих днів, починаючи з дня отримання зазначених документів від Власника мереж. Повернення підписаних або не підписаних (з вмотивованою відмовою) Акту про обсяги переданої електричної енергії та Акту прийому здачі наданих послуг здійснюється Користувачем не пізніше наступного робочого дня після сплину зазначеного триденного строку (пункт 4.4).

У пункті 7.1 договору сторони встановили, що розрахунковим вважається період з 25 числа поточного місяця до 24 числа наступного місяця.

Порядок розрахунку вартості послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання наведено в додатку «Порядок обрахування плати за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання», який розроблено відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423 (пункт 7.2 договору).

Згідно умов пункту 7.3 договору оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Власника мереж на підставі рахунку, виставленого Власником Користувачу. Власник мереж виставляє рахунок після підписання сторонами Акту про обсяги переданої електричної енергії та Акту прийому здачі наданих послуг, Користувач сплачує рахунок протягом десяти днів, починаючи з дня його отримання від Власника.

Цей договір був укладений на термін до 31.12.2010, набрав чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (пункт 9.4 договору).

Факт виконання позивачем умов договору у повному обсязі підтверджується щомісячними актами про обсяги переданої електроенергії та актами прийому - здачі наданих послуг за період з червня 2014 року по травень 2015 року на суму 3 885 грн 40 коп., які залучені до матеріалів справи.

Відповідні акти скріплені печатками та підписані повноважними представниками сторін без доповнень та зауважень.

На підставі підписаних актів прийому - здачі наданих послуг, позивачем були вручені відповідачу наступні рахунки: 22.07.2014 - № 487 від 30.06.2014 (а.с.19,20), 24.09.2014 - № 544 від 31.07.2014 (а.с.22,23), 24.09.2014 - № 660 від 31.08.2014 (а.с.25,26), 09.10.2014 - № 795 від 30.09.2014 (а.с.28,29), 12.11.2014 - № 878 від 31.10.2014 (а.с.31,32), 09.12.2014 - № 990 від 31.11.2014 (а.с.34,35), 21.01.2015 - № 1079 від 31.12.2014 (а.с.37,38), 09.02.2015 - № 57 від 31.01.2015 (а.с.40,41), 06.03.2015 - № 149 від 28.02.2015 (а.с.43.44), 09.04.2015 - № 259 від 31.03.2015 (а.с.46,47), 13.05.2015 - № 376 від 30.04.2015 (а.с.49, 50), 11.06.2015 - № 463а від 31.05.2015 (а.с.52,53).

Відповідач в порушення умов пункту 7.3 договору № ДСВ 136кс від 01.07.2010 свої обов'язки не виконав, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість за надані послуги позивачем за період з червня 2014 року по травень 2015 року на суму 3 885 грн 40 коп.

Оскільки відповідачем повну оплату не було проведено після одержання рахунків у встановлений договором строк, позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права та законного інтересу з викладеними вище позовними вимогами.

Представник позивача 11.08.2015 через канцелярію суду за супровідним листом від 11.08.2015 надав витребувані судом документи, копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідач у справі відзивом на позов визнав суму основного боргу повністю, але посилаючись на норми частини 6 ст.232 ГК України, заперечує проти нарахованої позивачем суми пені та надав контррозрахунок відповідно до якого сума пені складає 706 грн 88 коп.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому він, посилаючись на статтю 233 ГК України, просить суд при прийнятті рішення у справі зменшити розмір пені на 95 %.

Представник позивача проти клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій заперечує

Під час судового розгляду справи докази часткової або повної сплати суми боргу відповідач не надав.

Оцінивши фактичні обставини, подані сторонами у справі докази, вислухавши у судовому засіданні представників сторін у справі, суд дійшов про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору про спільне використання технологічних мереж № ДСВ 136кс від 01.07.2010, продовжують існувати протягом 2014 2015 років, згідно пункту 9.4 цього договору, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу послуги, передбачені договором про спільне використання технологічних мереж № ДСВ 136кс від 01.07.2010, претензій щодо наданих послуг у відповідача немає.

Обсяги переданої позивачем в мережі відповідача електричної енергії за період з червня 2014 року по травень 2015 року позивач підтверджує відповідними актами про обсяги переданої електричної енергії, актами прийому здачі наданих послуг та рахунками, копії яких залучені до матеріалів.

Позивачем доведено, що зобовязання по оплаті наданих послуг згідно договору в обумовлені договором строки відповідачем не виконані.

Заборгованість відповідача за надані послуги за період з червня 2014 року по травень 2015 року складає 3 885 грн 40 коп.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 3 885 грн 40 коп. заявлені обґрунтовано, відповідають чинному законодавству та умовам договору про спільне використання технологічних мереж № ДСВ 136кс від 01.07.2010, визнані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності з пунктом 8.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктом 4.1 договору, з порушенням терміну, визначеного пунктом 7.3 договору, Користувач, сплачує Власнику пеню у розмірі 0,1 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 1 042 грн 93 коп. за період прострочення оплати з 01.08.2014 по 15.07.2015 за надані послуги в період з червня 2014 року по травень 2015 року по кожному рахунку окремо.

Відповідач заперечує проти нарахованої позивачем суми пені, посилаючись на норми частини 6 ст.232 ГК України, якою встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач надав контррозрахунок відповідно до якого сума пені складає 706 грн 88 коп.

Проте, доводи відповідача спростовуються умовами пунктом 8.2.1 договору про спільне використання технологічних мереж № ДСВ 136кс від 01.07.2010, яким визначено період нарахування пені, що включає день фактичної оплати.

Отже, для застосування частини 6 статті 232 ГК України у даному випадку підстави відсутні.

Перевіривши розрахунок суми заявленої пені суд дійшов висновку, що позивачем пеня нарахована вірно з дотриманням норм діючого законодавства за період з 01.08.2014 по 15.07.2015 окремо по кожному рахунку сума якої складає 1 042 грн 93 коп.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій з посиланням на статтю 233 ГК України.

Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначив, що підприємство знаходиться в тяжкому фінансовому стані, має значну кредиторську заборгованість перед ДП «Енергоринок», а також дебіторську заборгованість споживачів побутового сектору (населення) та юридичного сектору Луганської області перед ТОВ «ЛЕО», що також знаходяться на тимчасово окупованій і непідконтрольній українській владі території.

Крім того, відповідач зазначив, що, відповідно до умов договору про спільне використання технологічних мереж № ДСВ 136кс від 01.07.2010, здійснює господарську діяльність на території Краснодонського району Луганської області, яка знаходиться в зоні проведення АТО.

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав довідки від 07.08.2015 про стан кредиторської заборгованості на 01.05.2015 ТОВ «ЛЕО» перед ДП «Енергоринок» та дебіторської заборгованості на 01.07.2015 теплопостачальних підприємств та підприємств питного водопостачання й водовідведення Луганської області перед ТОВ «ЛЕО», які залучені до матеріалів справи.

Позивач проти зменшення штрафних санкцій заперечує.

Розглянувши клопотання відповідача суд дійшов наступного

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено право суду зменшити розмір неустойки за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 3 статті 83 ГПК України господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Відповідно до умов договору про спільне використання технологічних мереж № ДСВ 136кс від 01.07.2010 відповідач здійснює господарську діяльність на території Краснодонського району Луганської області.

Отже, суд також враховує положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З огляду на зазначені норми законодавства, приймаючи до уваги обставини викладені відповідачем у відзиві на позов б/н від 11.08.2015 та клопотанні від 07.08.2015 № 19-01/10/408, суд вважає за можливе зменшити пеню на 50%, сума якої складає 521 грн 46 коп.

Отже, до стягнення підлягає пеня в сумі 521 грн. 47 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цієї норми позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 1 413 грн 69 коп. та 3 % річних в сумі 66 грн 40 коп. за період прострочення платежів з 01.08.2014 по 15.07.2015.

Перевіркою судом розрахунків інфляційних нарахувань та 3 % річних порушень законодавства та арифметичних помилок не встановлено, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, враховуючи положення пункту 9.4 постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» (із змінами і доповненнями), позов підлягає частковому задоволенню у загальній сумі 5 886 грн 95 коп., з яких: 3 885 грн 40 коп. - заборгованість за період з червня 2014 року по травень 2015 року, 521 грн. 47 коп. - пеня за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015, 66 грн 40 коп. - 3 % річних за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015, 1 413 грн 69 коп. - інфляційні втрати за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015. У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 521 грн 46 коп. слід відмовити.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн 00 коп. слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», 91021, м. Луганськ, кв. Гайового, буд.35А, ідентифікаційний код 31443937 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування», вул. Жовтнева, 9, смт. Червоний Донець Балаклійський район Харківської області, 64250, ідентифікаційний код 00153146 заборгованість за період з червня 2014 року по травень 2015 року на суму 3 885 грн 40 коп., пеню в сумі 521 грн. 47 коп. за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015, 3 % річних у сумі 66 грн 40 коп. за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015, інфляційні втрати в сумі 1 413 грн 69 коп. за період прострочення з 01.08.2014 по 15.07.2015, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 521 грн 46 коп. відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 17.08.2015.

Суддя Р.Є. Якушенко