донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.08.2015 справа №908/4010/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В., Марченко О.А., Попков Д.О.
за участю представників:
від позивача:Матусевич Ю.Я., довіреність №50 від 01.01.2015р.
від відповідача : від третьої особи:Стуброва С.Ю., довіреність №2863 від 30.06.2015р. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від20.05.2015р. (повний текст підписано 25.05.2015р.)
у справі№908/4010/13 (суддя Топчій О.А., судді Смірнов О.Г., Сушко Л.М.)
за позовомДержавного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаПриватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м.Запоріжжя Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Квазар-комплекс", м.Київ
простягнення збитків, понесених при усуненні недоліків ремонту вузлів і агрегатів електровозу ЧС2 №608 в період його гарантійної експлуатації та штрафних санкцій по договору №ПР/Т-1078/НЮ від 11.02.2010р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ, позивач, звернувся до господарського суду Запорізької області із позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м.Запоріжжя про стягнення збитків, понесених при усуненні недоліків ремонту вузлів і агрегатів електровозу ЧС2 №608 в період його гарантійної експлуатації та штрафних санкцій по договору №ПР/Т-1078/НЮ від 11.02.2010р.

За клопотанням відповідача залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Квазар-комплекс", у зв'язку з тим, що рішення суду може вплинути на права та обов'язки товариства.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. (повний текст підписано 25.05.2015р.) у справі №908/4010/13 позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" збитки в розмірі 4972,90грн., 20 % штрафу в розмірі 27600,00грн., витрати, пов'язані з проведення експертизи в розмірі 5920,00грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем обгрунтований та документально підтверджений розмір збитків, понесених ним внаслідок неякісного ремонту відповідачем ведучої (малої) шестерні, що призвело до виходу з ладу 5-го колісно - моторного блоку № 1096 електровозу ЧС2 № 608. У зв'язку з цим, суд стягнув збитки в розмірі 4972,90грн. Крім цього, на підставі п.8.5 договору суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" 20 % штрафу в розмірі 27600,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. (повний текст підписано 25.05.2015р.) у справі №908/4010/13 скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що на експертизу не було надані усі необхідні об'єкти (металевий фрагмент, який вийнятий 05.08.2013р.), а самі об'єкти не збереглися у стані на момент виходу з ладу п'ятого колісно-редукторного блоку №1096, так як електровоз ЧС2 №608 своїм ходом проїхав ще 100 кілометрів після інциденту.

Крім того, апелянт зазначає, що позивачем не надані доказ понесення збитків, а довідка, надана позивачем, не є первинним документом і, відповідно, не може підтверджувати розмір збитків.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2015р. у справі №908/4010/13 прийнято апеляційну скаргу до провадження. Вказана ухвала отримана сторонами завчасно, про що свідчать повідомлення з відміткою про отримання поштових відправлень з цією ухвалою.

В судовому засіданні 04.08.2015р. представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.08.2015р. просив рішення господарського суду Запорізької області скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка сторін не була визнана обов'язковою, представник третьої особи не посилався на необхідність надання додаткових доказів, тому судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника третьої особи.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

11.02.2010р. між Відкритим акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" ( далі - виконавець), Державною адміністрацією залізничного транспорту України (далі - замовник) та Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - отримувач) укладено договір № 34/2010-ЦЮ на модернізацію тягового рухомого складу №ПР/Т-1078/НЮ.

Відповідно до п.1.1. цього договору виконавець приймає на себе зобов'язання щодо проведення у 2010-2014 роках модернізації тягового рухомого складу (далі - ТРС), переданого отримувачем виконавцю, згідно з «Правилами капітального ремонту електровозів серії ЧС2» ЦТ-0117 від 10.10.2005р. і технічних умов ТУ32.2.02.111-99, розроблених ПКТБ рк 29.02.2000р.та затверджених Головним управлінням локомотивного господарства Укрзалізниці 12.10.2000р., Проектів модернізацій, затверджених та введених в дію наказами Укрзалізниці по серіях ТРС та обсягах модернізацій. Обсяги та ціни модернізації ТРС на 2011-2014 роки визначені у Додаткових угодах до договору.

Порядок здачі та приймання ТРС з модернізації визначені розділом 2 договору.

Відповідно до п.8.3 договору гарантійні терміни на окремі вузли, агрегати і деталі встановлюються згідно з додатком № 6 до договору.

Додатком № 6 до договору, сторони обумовили перелік гарантійних термінів на модернізацію на вузли, агрегати та деталі ТРС.

Згідно з п. 8.4 договору на виявлені отримувачем дефекти модернізації ТРС в гарантійний термін експлуатації складається Акт-рекламація по формі згідно з додатком 8.

На виконання умов договору 26.05.2012р. Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" була проведена модернізація 4 та 5 колісно-редукторних блоку електровозу ЧС-2 № 608, в тому числі, були замінені 2 нові ведучі (малі) шестерні цього електровозу на загальну суму 230000,00грн., гарантійний строк експлуатації (пробігу) яких складає 400000 км. від дати заміни.

04.08.2013р. на вихідних стрілках станції Канкринівка з електровозом ЧС-2 № 608, який відноситься до Дніпропетровського локомотивного депо, стався інцидент - падіння нижньої частини корпусу редуктора зубчастої передачі колісно-моторного блоку № 5 електровозу (відповідно до технічного акту від 04.08.2013р. про пошкодження і несправність електровоза ЧС2-608, що стався 04.08.2013р. з поїздом №225/226)

Як вбачається з акту службового розслідування інциденту в поїзній роботі від 05.08.2013р. та з технічного висновку, причиною інциденту в поїзній роботі - падіння деталі локомотива на колію, допущеного 04.08.2013р. на станції Канкринівка, стало падіння нижньої частини корпусу редуктора зубчастої передачі колісно-моторного блоку №5 електровозу ЧС2-608 через злам зуба ведучої шестерні з послідуючим попаданням зламаного елементу між зубцями ведучої шестерні та розклинюванням корпусу редуктора, що призвело до розриву болтів кріплення частин корпусу редуктора з наступним його падінням на колію. Злам зуба ведучої шестерні став можливим через не втримання Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" умов договору № 34/2010-ЦЮ від 11.02.2010 року додаток 6, в частині забезпечення гарантійного терміну експлуатації вузла - 400 тис км, при фактичному - 191649 км.

На виконання п.8.4 договору 05.08.2013р. комісією у складі: заступника начальника Дніпропетровського локомотивного депо по ремонту Міщенко М.В., головного технолога Зеленевськогр О. Є., в.о. головного технолога Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" Редьки С.А., начальника візкового цеху Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" Шевкопляса В. В., в .о. начальника ВТК Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" Ковтуна Ю. О, начальника колісного цеху Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" Лотоцького Ю. Г., був складений акт-рекламація №1. Зазначеним актом встановлено: причина виникнення дефекту і винна сторона - неякісний ремонт на Приватному акціонерному товаристві "Запорізький електровозоремонтний завод".

Зазначений акт-рекламація №1 підписаний представниками відповідача з приміткою «не згоден» та «окрема думка». Відповідно до окремої думки, яка була складена та підписана представниками Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", неналежне виконання ТО-2, ТО-3,ПР-1,ПР-2 в умовах депо Дніпропетровськ призвело до руйнування колісного редукторного блоку.

В матеріалах справи наявне пояснення заступника начальника депо М.В. Міщенко на вищевказану окрему думку, відповідно до якого в депо при виконанні ремонтів всі роботи по ремонту та огляду тягового редуктора № 5 виконані відповідно до Правил технічного обслуговування та поточного ремонту електровозів ЧС-2,ЧС-4,ЧС-7,ЧС-8 ЦТ-0039 п. 3.2.4, п. 4.1.3; 5.1.2; п. 6.1.1, що підтверджується відсутністю зауважень по редукторному вузлу № 5 в книзі ТУ-28, і, відповідно, вести мову про неякісні кріплення кожуха тягового редуктора є безпідставним.

23.08.2013р. позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій містилася вимога сплатити збитки від падіння нижньої частини кожуха редуктора 5-го КРБ електровозу в розмірі 4972,90грн. та 20% штрафу вартості неякісно відремонтованої ведучої малої шестерні в розмірі 27600,00грн. зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді, що стало причиною звернення Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до суду з відповідним позовом.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст.858 ЦК України передбачено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що порядок взаємодії отримувача і виконавця при виникненні відмов модернізованого ТРС в гарантійний термін і ведення претензійної роботи проводиться згідно із Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затверджений наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002р. (далі - Положення).

Відповідно до п.5.6. вищевказаного Положення при виявленні замовником, після ремонту виконавцем, в межах гарантійного терміну, на рухомому складі, вузлах та агрегатах яких-небудь дефектів в результаті неякісного ремонту, замовник протягом не більше трьох робочих днів після виявлення дефектів або надходження рухомого складу в депо після виходу з ладу на шляху слідування, зобов'язаний телеграмою викликати представника виконавця.

На виконання цього пункту Положення 04.08.2013р. Державне підприємство "Придніпровська залізниця" для розслідування інциденту телеграмою викликало представника Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод".

Пунктом 5.9 Положення визначено, що для встановлення причин пошкодження об'єкта ремонту та участі в складанні акта-рекламації виконавець направляє своїх представників.

Умовами п.5.10 Положення передбачено, що Акт-рекламація складається по встановленій додатком до договору формі в термін не більше п'яти робочих днів з моменту прибуття до замовника представника виконавця та представника заводу, який проводив ремонт вузла або агрегата по кооперації (якщо останній викликався). У випадку розбіжностей у питанні про причини виникнення дефекту або місце його усунення представник виконавця підписує акт-рекламацію із зауваженням про незгоду з висновками замовника та викладає свою окрему думку із зазначенням причинного зв'язку між порушенням правил експлуатації і утримання тягового рухомого складу та виникнення дефектів.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2013р. комісією був складений акт-рекламація №1, яким встановлено: причина виникнення дефекту і винна сторона - неякісний ремонт на Приватному акціонерному товаристві "Запорізький електровозоремонтний завод". Цей акт-рекламація №1 підписаний представниками відповідача з приміткою «не згоден» та «окрема думка». Відповідно до окремої думки неналежне виконання ТО-2, ТО-3,ПР-1,ПР-2 в умовах депо Дніпропетровськ призвело до руйнування колісного редукторного блоку.

Відповідно до пояснення заступника начальника депо М.В. Міщенко на вищевказану окрему думку, в депо при виконанні ремонтів всі роботи по ремонту та огляду тягового редуктора № 5 виконані відповідно до Правил технічного обслуговування та поточного ремонту електровозів ЧС-2,ЧС-4,ЧС-7,ЧС-8 ЦТ-0039 п. 3.2.4, п. 4.1.3; 5.1.2; п. 6.1.1.

Пунктом 5.16. Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, якщо між представниками виконавця та замовника при складанні акта-рекламації не досягнуто згоди щодо причин виникнення дефекту і визначення винної сторони, то депо замовника протягом 3 робочих днів з моменту оформлення акта-рекламації всі рекламаційні матеріали передає на розгляд відповідної служби. Служба протягом 10 робочих днів вирішує спірне питання з виконавцем. При недосягненні згоди служба звертається за експертним заключенням до вищого навчального закладу залізничного транспорту, який протягом місяця повинен на підставі розгляду рекламаційного матеріалу та чинних нормативних документів дати свій обґрунтований висновок. Результати експертного висновку розглядаються між службою та виконавцем. У разі недосягнення згоди матеріали передаються на спільний розгляд Укрзалізниці та ДХК Укрзалізреммаш, а при недосягненні згоди між ними депо за вказівкою Головного управління локомотивного господарства чи Головного пасажирського управління Укрзалізниці передає матеріали до суду згідно з чинним законодавством. Всі витрати, з урахуванням витрат на експертну оцінку, сплачує сторона, яка визнана винною.

З матеріалів справи вбачається, що з причини заперечення відповідачем наявності його вини щодо неякісного ремонту ведучої (малої) шестерні судом було призначено проведення інженерно - технічної експертизи.

В результаті проведення експертизи отримано висновок, в якому зазначено, що безпосередньою технічною причиною виходу з ладу п'ятого колісно - редукторного блоку № 1096 електровозу ЧС2 № 608 стало попадання металевого осколку між зубами шестерні і колеса в процесі роботи зубчатої передачі. До формування безпосередньої технічної причини виходу з ладу 5-го колісно - моторного блоку № 1096 електровозу ЧС2 № 608 04.08.2013р. призвела наступна послідовність проміжних технічних причин: неякісне виготовлення шестерні, недотримання вимоги перевищення твердості зубів шестерні відносно твердості зубів колеса; перекос осі валів колеса відносно осі шестерні при її монтажі.

На підставі вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про доведенність факту проведення Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" неякісного ремонту 5-го колісно - моторного блоку № 1096 електровозу ЧС2 № 608 04.08.2013р., що призвело до інциденту 04.08.2013р.

При зверненні з позовом Державне підприємство "Придніпровська залізниця" надало розрахунок збитків від падіння нижньої частини кожуха редуктора, зробленого на підставі довідки ТЧ 8, яка включає надані Дніпропетровському локомотивному депо збитки нанесені ШЧ-11 від пошкодження стрілочного переводу № 6, ЛВЧД - 11 від пошкодження 2-х пасажирських вагонів , ТЧ - 8 від пошкодження локомотива ЧС - 2 № 608 у сумі 4972,90грн.

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитки визначаються, як втрата, якої особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.2 ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Стягнення збитків є заходом цивільної відповідальності. Необхідними умовами цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню збитків за загальними правилами є: протиправність поведінки особи; збитки, як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і завданими збитками; вина особи, що заподіяла збитки. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Умовою відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язання, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вина боржника. Кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобов'язання. На нього покладений обов'язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання, прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання і завданими збитками та їх розмір. Застосування принципу вини як умови відповідальності за порушення зобов'язання, пов'язане також з необхідністю з'ясування таких обставин, як вина кредитора або вина обох сторін.

Оскільки позивачем доведений причинно-наслідковий зв'язок між порушенням зобов'язання і завданими збитками, а також їх розмір, документально підтверджені збитки, то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача збитків у розмірі 4972,90грн.

Крім того, позивачем нараховано 20 % вартості неякісно відремонтованої ведучої (малої) шестерні у сімі 27600 грн.

Пунктом 5.1 Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу встановлено, що виконавець гарантує відповідність відремонтованого рухомого складу, вузлів та агрегатів вимогам технічної документації на ремонт та модернізацію, та їх працездатність на протязі гарантійного терміну.

В договорі № 34/2010-ЦЮ від 11.02.2010р. сторони передбачили, що при виході з ладу неякісного відремонтованих або нових складових частин в гарантійний період або при прийманні ТРС після модернізації виконавець сплачує отримувачу понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% вартості неякісно відремонтованих або нових складових частин, які встановлені виконавцем при модернізації (п. 8.5).

У зв'язку з цим, господарський суд Запорізької області правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 20 % штрафу в розмірі 27600,00грн.

Стосовно стягнення витрат, пов'язаних з проведення експертизи в розмірі 5920,00грн., судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст.49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача

Оскільки оплата за проведення інженерно - технічної експертизи була здійснена позивачем, то оплата за проведення експертизи в розмірі 5920 грн. правомірно стягнута судом з відповідача.

В своїй апеляційній скарзі скаржник піддає сумніву результати судової інженерно-технічної експертизи у справі №908/4010/13, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Так, він зазначає, що відповідно акту від 05.08.2013р., складеному у Мелітопольському локомотивному депо представниками позивача та відповідача, металевий фрагмент між зубами малої шестерні був прийнятий 05.08.2013р. працівником ДНДЦ для проведення експертизи. Таким чином, до проведення судової експертизи, фактично металевий фрагмент між зубами малої шестерні, який є причиною виходу з ладу п'ятого колісно-редукторного блоку №1096 електровозу ЧС2 №608 (відповідно до висновку №838 від 09.02.2015р. судової інженерно-технічної експертизи у справі 908/4010/13), був видалений та на експертизу не надавався, що унеможливлює з'ясування реальної причини виходу з ладу п'ятого колісно-редукторного блоку №1096 електровозу ЧС2 №608. Крім цього, відповідно до матеріалів справи, електровозу ЧС2 №608, після виходу з ладу п'ятого колісно-редукторного блоку №1096, своїм ходом проїхав ще більше 100 кілометрів до локомотивного депо Мелітополь, що безперечно вплинуло на технічних стан п'ятого колісного-редукторного блоку №1096. Тобто, на експертизу не було надані усі необхідні об'єкти (металевий фрагмент, який вийнятий 05.08.2013), а самі об'єкти не збереглися у стані на момент виходу з ладу п'ятого колісно-редукторного блоку №1096, так як електровоз ЧС2 №608 своїм ходом проїхав ще 100 кілометрів після інциденту.

Проте відповідач не спростував належними та допустимими доказами висновки експертизи. Крім того, у висновку експерта не містяться посилання на неможливість дослідження об'єктів у тому стані, у якому вони знаходилися на момент виходу з ладу.

Твердження апелянта про відсутність доказів понесення позивачем збитків спростовується матеріалами справи, в тому числі рахунком №796 від 12.08.2013р., довідкою та калькуляцією витрат Дніпропетровського локомотивного депо на усунення несправності малої шестерні електровоза ЧС2-608.

Посилання скаржника на те, що довідка не є первинним документом і, відповідно, не може підтверджувати розмір збитків, не відповідає дійсності.

Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частина 2 статті 9 зазначеного закону передбачає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі

обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У зв'язку з цим, висновок суду першої інстанції про те, що розмір збитків документально підтверджений, є вірним та обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки вони є необґрунтованими та не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від від 20.05.2015р. (повний текст підписано 25.05.2015р.) у справі №908/4010/13 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. (повний текст підписано 25.05.2015р.) у справі №908/4010/13 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області 20.05.2015р. (повний текст підписано 25.05.2015р.) у справі №908/4010/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді О.А. Марченко

Д.О. Попков

Надруковано 6 прим.:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - третій особі;

1 - до справи;

1 - ГСЗО;

1 - ДАГС