ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Справа № 922/3620/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Горячев А.В. - дов. № 0114-380 від 29.12.2014р.,

відповідача - Коваленко А.О. - дов. № 805 від 15.05.2015р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3912 Х/1-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.06.2015р. у справі № 922/3620/15,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ,

до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія", м. Харків,

про стягнення 12 767,22 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2015 р. (суддя Светлічний Ю.В.) повернуто позовну заяву ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", з ухвалою суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

Відповідач, ТДВ "Міжнародна Страхова компанія", у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що прийнята у відповідності з нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом Харківської області обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", в якій позивач просить відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди в порядку регресу в сумі 12767,22 грн.

Повертаючи дану позовну заяву без розгляду позивачу на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що у якості доказу сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення №2466 від 24.02.2015 р. на сплату 1827,00 грн., а відповідно довідки за підписом начальника відділу документального забезпечення та контролю - канцелярії господарського суду Харківської області від 22.06.2015 р. платіжне доручення №2466 від 24.02.2015 р. на 1827,00 грн. вже використовувалось в якості доказу сплати судового збору у справі №922/1487/15, отже дане платіжне доручення не може бути використано повторно.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. За подання позову до господарського суду: майнового характеру: 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати - 1827 грн.; немайнового характеру: 1 розмір мінімальної заробітної плати - 1218 грн.

Документом, що підтверджує судового збору, є відповідний документ фінансової установи, яка здійснила перерахування суми судового збору до бюджету, а саме - платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору має містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до господарського суду Харківської області 18.03.2015 р. з позовом у справі №922/1487/15, який був залишений судом без розгляду відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 27.04.2015 р. Вказана ухвала позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Частиною 2 статті 81 ГПК України передбачено, що про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі залишення позову без розгляду.

Разом з тим, відповідно до п. 4.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору).

В ухвалі господарського суду Харківської області від 27.04.2015 р. у справі №922/1487/15 про залишення позову без розгляду суд зазначив, що неподання позивачем витребуваних судом документів та неявка представника позивача у судові засідання перешкоджає повному та всебічному розгляду спору по суті. Тому, суд першої інстанції відповідно до ст. 49 ГПК України і залишив судові витрати за позивачем.

У зв'язку з чим, під час винесення вказаної ухвали про залишення позову без розгляду позивачу судовий збір повернутий не був, а вказана ухвала від 27.04.2015 р. в частині повернення судового збору оскаржена не була.

Таким чином, в даному випадку, позивачем під час звернення позовної вимоги у справі № 922/3620/15 мав бути сплачений судовий збір на загальних підставах - тобто повторно.

Проте, позивач не надав суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у справі № 922/3620/15 у встановлених порядку та розмірі, тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи все вищенаведене, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції прийнята при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи, а тому ухвала господарського суду Харківської області від 23.06.2015р. у справі № 922/3620/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.06.2015р. у справі № 922/3620/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12.08.2015 р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Ільїн О.В.