ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" серпня 2015 р.Справа № 921/689/15-г/17
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро", с.Крижі Кременецького району Тернопільської області

про зобов'язання виконати умови договору,

за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність без номеру від 22.05.2015р.

Представники сторін в судовому засіданні 30.07.2015р. ознайомлені з процесуальними правами та обовязками, передбаченими статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи здійснюється в режимі відео конференції згідно поданого клопотання представника позивача та відповідно до ухвали суду від 22.07.2015 р.

Одночасно судом здійснюється технічна фіксація судового процесу технічними засобами на диск CD-R, серійний номер 9250 172 LE11102.

Позивач - фізична особа підприємець ОСОБА_1, м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області, звернувся 07.07.2015р. (згідно відтиску штемпеля відділення поштового звязку на поштовому конверті) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро", с.Крижі Кременецького району Тернопільської області, про зобов'язання виконати умови договору №5 від 06.02.2013р., а саме, спираючись на приписи ст.193 ГК України, ст.629 ЦК України, п.2.6 договору, просив суд зобов'язати відповідача надати:

- матеріали еколого-агрономічної паспортизації земель товариства;

- проекти організації території земельних часток (паїв);

- правовстановлюючі документи на землю (список пайовиків, договори оренди зе мельних ділянок).

Позов обґрунтовується наступними документами: випискою з ЄДР про реєстрацію відповідача станом на 01.04.2014 р. та про реєстрацію позивача станом на 25.06.2015р.; листом про надання відповідних матеріалів та відкликання позову щодо стягнення коштів б/н від 27.05.2015 р. з доказами його надіслання на адресу відповідача; копією проміжного акту за № 172 від 21.05.2015 року на суму 21200,55грн, підписаним зі сторони позивача; копією акту звірки взаємних розрахунків станом на 21.05.2015р.; договором №5 від 06.02.2013 року з додатком до нього (кошторис робіт); іншими матеріалами.

Ухвалою суду від 10.07.2015р. порушено провадження по справі, витребувано від сторін додаткові документи, а судове засідання призначено на 28.07.2015р.

В судовому засіданні 28.07.2015 р. в порядку ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 14:00 год. 11.08.2015р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази, зокрема довідку, на підтвердження факту зарахування судового збору в дохід Державного бюджету України за розгляд даної справи. Після перерви представник позивача в засідання суду не прибув, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не заявив. Водночас, через канцелярію господарського суду представив довідку Управління ДКСУ №1637 від 30.07.2015р. про зарахування судового збору (вх.№17675 від 10.08.2015р.).

Також судом враховано, що відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явка учасників судового процесу не визнавалася обов'язковою судом, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком, господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду спору по суті в даному судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на виконання укладеного в лютому 2013 року договору підприємець, отримавши суму передоплати, приступив до виконання робіт (першого етапу), обумовлених договором №5. Проте відповідачем не виконано умови договору, а саме п.6.2 Договору та не передано підприємцю необхідної документації, що унеможливило завершення виконання робіт у визначені строки (п.4.1). Відповідно до вимог ст.851 ЦК розпочату роботу було зупинено. Стверджує, що саме з вини ТОВ "Кременець Агро" підприємець порушив договірні зобов'язання, оскільки без представлення зазначеної документації виконати другий етап робіт та завершити перший його етап, неможливо.

Також зазначає, що загалом згідно договору № 5 позивач виконав роботи на загальну суму 21200,55грн.; на виконані роботи акти приймання робіт не складалися та не оформлялися по причині очікування виконання Товариством своїх зобов'язань. Однак, Товариством вимога від 27 травня 2015р. залишена без задоволення, що послугувало підставою звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні 28.07.2015р. підтримав заявлені вимоги повністю.

Відповідач згідно відзиву на позов №81 від 24.07.2015р. (вх.№16785 від 24.07.2015р.) позовні вимоги заперечує. При цьому наголошує на тому, що згідно п.3.3.1 умов договору від 06.02.2013р. на підставі виставленого рахунку-фактури №5 від 06.02.2013 року Товариством 12.02.2013 року відповідно до платіжного доручення №27 перераховано на рахунок підприємця суму попередньої оплати в розмірі 20501,52грн.

ТОВ "КРЕМЕНЕЦЬ АГРО" було надано частину необхідних документів для розробки проекту землеустрою, в тому числі і матеріали еколого агрохімічної паспортизації земель та правоустановлючі документи на землю. Звертає увагу, що відповідно до п.2.6 укладеного між сторонами Договору Замовник (позивач у справі) зобовязаний надати Виконавцю (відповідачу) необхідні матеріали саме для розробки Документації. Тобто для виконання Позивачем робіт, передбачених п.2.1.2. Договору. При цьому для виконання першого етапу робіт (п.2.1.1. Договору) передача документів Відповідачем до Позивача не передбачена умовами договору.

Позивачем пропущено визначений договором місячний строк виконання підготовчих та обстежувальних робіт, тобто першого етапу (п. 4.1.1 договору).

Відповідно до ст.5 Договору Позивачем не оформлено та не надано Замовнику акт виконання етапу робіт, що свідчить про те, що станом на день розгляду спору роботи, виконання яких передбачені першим етапом, не виконані Позивачем. Неодноразові звернення до позивача про надання інформації на якому етапі перебуває проведення підготовчих та обстежувальних робіт, відповіді не було отримано, а спілкування по телефону та зустрічей, позивач уникав.

Тому, такі дії сторони спонукали Відповідача до розірвання даного договору в односторонньому порядку, відповідно до вимог закону (ч.3 ст.651, ч.2 ст.849 ЦК України та ст. 188 ГК України) шляхом надіслання повідомлення про односторонню відмову від договору, котре було надіслано на адресу Позивача 30.10.2014 року. Оскільки жодної відповіді на дане повідомлення не надійшло, Товариство такі дії Позивача розцінює як мовчазну згоду, відтак, вважає договір №5 від 06.02.2013 року розірваним, а зобов'язання між сторонами такими, що припинилися.

Розглянувши матеріали справи та додатково подані докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, судом встановлено наступне.

06.02.2013р. між ТОВ "Кременець Агро", як Замовником, та приватним підприємцем ОСОБА_1 як Виконавцем, укладено договір № 5 на розроблення документації із землеустрою що забезпечує еколого - економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь землекористування (далі - договір), згідно умов якого Замовник зобовязався прийняти та оплатити виконані роботи згідно умов договору, а Виконавець зобовязався виконати, з дотриманням вимог діючого законодавства та технічних вимог, роботи з розробки проекту землеустрою, що забезпечує еколого - економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь (п.1.1 договору).

Згідно пункту 2.1 договору виконання обумовлених робіт передбачено сторонами в два етапи: І етаппроведення підготовчих та обстежувальних робіт;

ІІ етап-розробка проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь.

Пунктами 2.4-2.5 та розділом 4 договору встановлено строки виконання робіт. Так, перший етап робіт Виконавець повинен виконати впродовж одного календарного місяця з дня поступлення Авансу на рахунок Виконавця, а другий етап робіт підлягав виконанню на протязі 3-х місяців з дня поступлення коштів (авансу) на рахунок Виконавця.

Також умовами договору передбачено, що прийняття робіт оформляється актом приймання-передачі , ініціатива складання якого покладена на Виконавця (п. 2.3, 5.1).

Згідно розділу 3 загальна вартість робіт за договором становить 41003,04грн без ПДВ.

У пункті 3.3 договору сторонами унормовано порядок проведення розрахунків за виконані роботи. Зокрема, перший платіж вноситься Замовником протягом 5 банківських днів з дня підписання договору в розмірі 50% (20501,52грн без ПДВ) в якості передоплати за проведення підготовчих та обстежувальних робіт, а другий платіж на протязі 5 банківських днів з дня підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт по розробці проекту землеустрою в розмірі 50% (20501,52грн без ПДВ) як залишок суми.

Також за умовами договору обов'язком Виконавця є виконання робіт у вказаний договором термін. При цьому Виконавець має право достроково виконати зазначені роботи (п.6.1 та п.4.2). Замовник зобов'язаний забезпечити Виконавця всіма необхідними право встановлюючими документами та вихідними даними для виконання зазначених робіт.

Договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами (06.02.2013 року) та діє до його повного виконання сторонами (п.11.1 договору).

Як випливає з матеріалів справи, і це не заперечується сторонами у справі, на виконання умов договору Відповідач у термін, передбачений договором, а саме 12 лютого 2013 року згідно платіжного доручення № 27 перерахував Позивачу 20501,52грн авансу, що, в свою чергу, стало підставою для початку виконання робіт першого етапу та початком перебігу строку, впродовж якого дані роботи мали бути виконані (п.4.1.1), а їх результати - оформлені актом приймання-передачі.

Позивач на підтвердження факту виконання робіт за договором №5 надав суду проміжний акт № 172 від 21 травня 2015 року прийому-передачі виконаних робіт на суму 21200,55грн, підписаний зі сторони Позивача. Як слідує з проміжного акту, позивачем виконано роботи по коригуванню планових матеріалів методом напівінструментальної зйомки (роботи І етапу) на суму 7634,50грн без ПДВ та проведено нанесення агровиробничих грунтів по двох сільських радах, нанесення земельних ділянок, що знаходяться в оренді ТОВ ОСОБА_3, складено план існуючого використання землі (всього на суму 13566,00грн) роботи ІІ етапу.

За твердженням позивача, роботи, передбачені договором № 5 не завершені з вини відповідача, який не надає необхідної документації для розробки проекту землеустрою, що суперечить пункту 6.2 договору.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звернувся 27.05.2015 року до відповідача з листом без номеру, в якому пропонував Товариству надати матеріали еколого-агрономічної паспортизації земель товариства; проекти організації території земельних часток (паїв) та правовстановлюючі документи на землю (список пайовиків, договори оренди зе мельних ділянок), а також просив відкликати з господарського суду Хмельницької області позовну заяву про повернення сплаченого авансу, оскільки роботи частково ним виконані.

Даний лист відповідачем отримано 04.06.2015р. (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення долучено до матеріалів справи), однак Товариством дані вимоги позивача не виконано, документів не надано, що стало підставою для вимоги щодо передачі необхідної документації в судовому порядку.

Між тим, 30.10.2014 року відповідач у справі направив позивачу повідомлення про відмову від договору на підставі ст.849 ЦК України, з огляду на те, що позивач не виконує роботи, передбачені договором та вимагав, спираючись на ст.1212 ЦК України, повернути йому отримані позивачем в якості авансу за договором, кошти у розмірі 20501,52 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.ст.627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на власний розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір, підписаний сторонами, є обовязковим для виконання кожною із сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини, що випливають із договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, що регулюється приписами ст.887 ЦК України, згідно з якою підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 889 ЦК України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

При цьому, п.3 ч.1 ст.890 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Частиною другою статті 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони, а згідно частини 1 статті 850 ЦК України на замовника покладено обов'язок сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, обсязі та в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до окремих положень ст.1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

З матеріалів справи вбачається, що роботи, котрі були передбачені договором, Позивач як Виконавець, мав виконувати поетапно, а за наслідками їх виконання - оформити акт виконаних робіт, надати його для підписання відповідачу. Підписаний сторонами акт приймання передачі першого етапу робіт, надає право Виконавцю приступати (протягом трьох робочих днів) до виконання наступного, другого етапу робіт, тобто до розробки проекту землеустрою. Однак, всупереч п. 2.3 договору матеріали справи не містять доказів складання, оформлення та підписання акту приймання передачі підготовчих та обстежувальних робіт.

Пунктом 6 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду» від 18.02.2013р. №01-06/374/2013 визначено, що відповідно до частини 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. З наведеними нормами закону узгоджуються й умови договору №5, а саме п.п.5.2, 5.3, 2.7.

Наданий суду проміжний акт від 27.05.2015 року судом до уваги не може бути прийнято, оскільки такий (акт) не відображає виконання підготовчих та обстежувальних робіт; не підписаний зі сторони Замовника; не містить застереження про відмову від підписання; навпаки, свідчить про те, що перелічені роботи позивачем виконані частково, однак із значним запізненням (замість 12.03.2013 року роботи виконано лише 27.05.2015 року), тобто більше, ніж через 2 роки.

Натомість відповідач в односторонньому порядку виконав умови договору, а саме здійснив повне авансування (50% загальної вартості робіт) шляхом перерахування грошових коштів в сумі 20501,52грн на рахунок позивача за розроблення останнім документації із землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь землекористування ТОВ "Кременець Агро" на території Кременецького району та частково передав матеріали, необхідні для виконання робіт, в тому числі і ті, що є предметом позову.

Твердження позивача про те, що ним роботи не могли бути виконані вчасно у зв'язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань в частині передачі документів, суд оцінює критично, з огляду на таке.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З аналізу умов договору не випливає обов'язку відповідача як Замовника робіт, передати необхідну документацію вказану у переліку, на виконання першого етапу робіт.

Відповідні матеріали Виконавець надає для розробки Документації, тобто для виконання робіт другого етапу (п.2.6).

Таким чином, позивачем, всупереч положень ст. 33 ГПК України, не подано жодного документу на підтвердження неможливості виконання ним обстежувальних робіт та не доведено належними та допустимими доказами необхідність надання відповідачем матеріалів, (вказаних у п.2.6 договору) саме для виконання робіт першого етапу.

На думку суду, дії позивача по оформленню акту приймання-передачі мали передувати обов'язку відповідача щодо передачі матеріалів, необхідних для розробки Документації із землеустрою, однак, такі не вчинялися Позивачем, поважності причин не оформлення акту Позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Оскільки позивач не виконав своїх зобов'язань за договором, то відповідач відповідно до наданого йому ст.849 ЦК України права, відмовився від договору. Такі дії відповідача узгоджуються з приписами чинного законодавства, з урахуванням такого.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Аналогічні приписи містить частина 1 статті 651 ЦК України.

За змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч.4 ст.188 ГК України).

Розірванням договору є припинення договірного зобов'язання, тобто зникнення правового зв'язку між сторонами договірного зобов'язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов'язків.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.849 ЦК України, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків у випадку, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Наведеною нормою врегульовано випадок, коли прострочення підрядника стосовно строків початку та закінчення робіт є істотною обставиною і призводить у результаті до втрати інтересу замовника або до сумнівів у професіоналізмі та компетентності підрядника.

Отже, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Звідси випливає, що договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін.

В силу ч. 3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30 жовтня 2014 року відповідач у справі на підставі ч.2 ст.849 ЦК України надіслав відповідачу повідомлення № 73/1 від 20.10.2014 р. про односторонню відмову від договору № 5 від 06.02.2013 року. Даний факт підтверджено представником позивача в судовому засіданні 28.07.2015 року та підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення кореспонденції.

Враховуючи, що така одностороння відмова від договору (розірвання), з огляду на положення ст.ст.653, 849 ЦК України, не потребує узгодження з позивачем (підрядником), то договір на розроблення документації із землеустрою від 06.02.2013 року є припиненим.

При цьому суд враховує, що в даному випадку порушення обов'язку замовником щодо своєчасності надання матеріалів, проведення авансових виплат щодо виконання першого етапу робіт не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Отже, названі норми закону та обставини справи, а саме наявність односторонньої відмови відповідача від договору підряду та її одержання відповідачем, свідчать про припинення зобов'язань сторін, які виникли в силу укладеного між ними договору, а відтак, предмет спору у даній справі відсутній.

З огляду на вищевикладене, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.05.2012р. у справі №5010/1495/2011-18/65.

Крім того, суд вважає, що предмет позову у даній справі не відповідає передбаченим законом способам захисту прав та законних інтересів суб'єктів господарювання.

Так, згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права субєкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обовязку зобовязаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Стаття 16 ЦК України регулює правовідносини з захисту цивільних прав та інтересів судом, у тому числі визначає способи такого захисту.

По суті, позов заявлений про зобов'язання сторони за договором виконувати його умови в частині передачі матеріалів, яке і так має виконуватись в силу договору, відповідно, носить декларативний характер та у разі винесення рішення про таке (зобов'язання виконати зобов'язання за договором), останнє не буде виконане шляхом державно-примусової діяльності.

Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Дана правова позиція викладена в п.п.4.6, 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Враховуючи, що позивачем порушено умови договору в частині строків виконання робіт, що в подальшому призвело до припинення договірних зобов'язань, суд відповідно до ст.49 ГПК України, п.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7, судовий збір покладає на позивача у справі.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 629, 651, 653, 837, 838, 849, 850, 853, 887-890 ЦК України, ст.ст.173, 188, 193 ГК України, ст.ст.42-47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 811, п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Суддя Н.О. Андрусик