КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Справа№ 910/7876/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Майданевича А.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі : Богатчук К.І.

за участю представників :

позивача - Цибізова О.О.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Комунального підприємства " Київський метрополітен "

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про розірвання договору про передачу майна територіальної громади

міста Києва в оренду від 14.12.2012 р. № 969 та виселення з

нерухомого майна.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 по справі №910/7876/15-г позовні вимоги задоволено. Розірвано договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 14.12.2012 № 969, що укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та Комунальним підприємством " Київський метрополітен " (03056, м. Київ, проспект Перемоги, 35, код 03328913).

Виселено фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 (04073, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з нерухомого майна (частини переходу ), визначену відповідно до проектної документації, розробленої Державним підприємством "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) ФОП ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: станція метро " Мінська " (вестибюль НОМЕР_2), загальною площею 12,0 кв. м.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2015, у складі колегії суддів: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А., прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, з призначенням розгляду справи 04.08.2015.

28 липня 2015 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015, у зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/7876/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015, у складі колегії суддів: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Майданевич А.Г., Пашкіна С.А., прийнято апеляційну скаргу до провадження.

В судове засідання 04.08.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

14 грудня 2012 року між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем), фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (орендарем) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (підприємством ) укладено договір №969 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 22.10.2012. № 132 передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно (частину переходу, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря ( далі - об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: станція метро "Мінська" (вестибюль НОМЕР_2), Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1 Дговору об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря загальною площею 12,0 кв. м. та зазначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар (відповідач ) прийняти по акту приймання - передачі об'єкт оренди. Акт приймання - передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством. (балансоутримувачем).

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 14.12.2012 до 12.12.2015 (п. 9.1. Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне платне користування частину приміщення переходу, що перебуває на балансі Підприємства, загальною площею 111,9 кв.м, розташованого за адресою: м. Київ, станція метро "Мінська" (вестибюль №2).

Спір у справі виник у зв'язку із наявністю підстав, на думку позивача, для розірвання Договору та виселення відповідача з орендованого нежилого приміщення.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України та згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду та користування ним відповідачем.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що орендар не має права передавати свої зобов'язання за договором та передавати об'єкт оренди повністю або частково в користування іншій особі без письмової згоди орендодавця. Орендар не має права укладати договори (контракти, угоди), у тому числі про спільну діяльність, пов'язані з будь-яким використанням об'єкта оренди іншою юридичною чи фізичною особою, без дозволу орендодавця.

Відповідно до п. 8.3 Договору об'єкт оренди повинен використовуватися орендарем тільки за цільовим призначення, обумовленим п. 1.1 цього договору.

Орендодавець та підприємство має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов договору. В процесі перевірки виконання умов договору оренди може бути здійснена фото або відео фіксація стану та умов використання об'єкта оренди (п. 5. 1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2014 проведено перевірку дотримання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 умов Договору, за результатами якої складено акт про проведення перевірки дотримання орендарем умов договору оренди.

Актом від 17.09.2014 встановлено, що в порушення п. 8.1 Договору, об'єкт оренди перебуває в суборенді у ФОП ОСОБА_5

Твердження апелянта, що обставини, які встановлені Актом від 17.09.2014 не відповідають дійсності, а перевірка проведена з порушенням Законодавства України, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки доказів в підтвердження своїх доводів відповідачем не надано.

Крім того, вищезазначеним акт складено без зауважень та заперечень, доказів недійсності акту або його оскарження також не надано.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно до п. 6.7 Договору при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що Договором прямо передбачена можливість його дострокового розірвання внаслідок порушення сторонами його умов, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині розірвання Договору є обґрунтованими.

Твердження апелянта, останній не передавав об'єкт оренди ФОП ОСОБА_5, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки спростовуються Договором №2-М від 01.01.2013 про передачу конструкції в користування, згідно з умовами якого ОСОБА_6 передав ФОП ОСОБА_5 в строкове користування конструкцію АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Беручи до уваги, що з припиненням дії Договору відповідач втрачає статус орендаря, вимога позивача про виселення відповідача з орендованого приміщення за Договором є також обґрунтованою.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 по справі №910/7876/15-г - без змін.

Матеріали справи №910/7876/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.Г. Майданевич

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.08.2015