ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.08.15р. Справа № 904/7061/14
За позовом Приватного акціонерного товариства "Український бекон", с. Водяне Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" м. Миронівка Київської області

про визнання дій відповідача з використання позначення при виготовленні та реалізації ковбасних виробів недобросовісною конкуренцією та зобов'язання припинити використання

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Біліменко А.О.- представник, дов. від 11.08.2014р.;

від відповідача: Півкозак О.В. - представник, дов. від 03.02.2014 р.;

від третьої особи: не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні було оголошено перерву до 06.08.2015р.

Позивач просить визнати дії відповідача з використання позначення "ОЛІВ'Є" при виготовленні та реалізації ковбасних виробів недобросовісною конкуренцією, та зобов'язати відповідача припинити використання позначення "ОЛІВ'Є" при виготовленні та реалізації ковбасних виробів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що: - позивач з початку 2008 року виготовляє та реалізує ковбасну продукцію з позначенням „Олів'є"; - позивач був першим підприємством, який на українському ринку здійснив поширення ковбаси під назвою „Олів'є", здійснив значну та серйозну підготовку для початку виготовлення ковбаси „Олів'є"; - у 2011 році позивач почав виробництво ковбаси під назвою „оригінальне Олів'є від Бащинського"; - 25.04.2012р. було зареєстровано та видано свідоцтво на знак для товарів та послуг „оригінальне Олів'є від Бащинського"; - відповідач без дозволу позивача виготовляє та реалізує ковбасу з використанням позначення „Олів'є", яке набуло популярності серед споживачів завдяки діям позивача; - позначення, яке використовується відповідачем, є повністю ідентичним з позначенням, яке було започатковане та поширене позивачем, що призводить до великого ступеня змішування продукції; - відповідач при виготовленні продукції з позначенням „Олів'є" використовує ідентичну оболонку.

Відповідач у запереченнях (вх. №67569/14 від 30.10.2014р.) на позовну заяву проти задоволення позову заперечує та зазначає наступне: - на ринку ковбасних виробів широко розповсюджене виробництво та реалізація варених ковбас під назвою "Олів'є"; - третя особа не є власником товарного знаку у вигляді слова "Олів'є"; - заявляючи вимоги припинити виробництво і реалізацію м'ясної продукції з використанням позначення "Олів'є", позивач зловживає своїм правом використання товарного знаку.

Третя особа у письмових поясненнях (вх. №67570/14 від 30.10.2014р.) вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач у поясненнях (вх. №79548/14 від 16.12.2014р.) вказує, що: - безпосередні дії відповідача з використання позначення "Олів'є" та з ідентичним оформленням упаковки товару є актом недобросовісної конкуренції по відношенню до господарської діяльності відповідача; - відповідач не має дозволу на використання позначення "Олів'є"; - упаковки ковбасних виробів позивача та відповідача є схожими до ступеня змішування; - слово "олів'є" не є загальновживаним словом відносно м'ясо-ковбасних виробів.

Також позивач у письмових поясненнях (вх.№36343/15 від 09.06.2015р.) зазначає, що висновок судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 24.04.2015р. №197 є помилковим, необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам судової справи, оскільки експертом не досліджено та не проведено жодного аналізу наданих на експертизу копій оригінал-макетів упакування продукції "Олів'є" (без застосування слів "від", "оригінальне", "Бащинського"), яка випускалась ПП "Український бекон" та ЗАТ "Український бекон", правонаступником яких є ПрАТ "Український бекон".

Відповідач у письмових поясненнях (вх.№36346/15 від 09.06.2015р.) зазначає, що: - дії відповідача не підпадають під жодну ознаку недобросовісної конкуренції, не порушують будь-яких прав позивача чи/та третьої особи; - відповідач на законних підставах виробляє та реалізує ковбасу варену з м'яса птиці першого сорту від назвою "ОЛІВ'Є".

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва №155354 на знак для товарів і послуг, виданого Державною службою інтелектуальної власності України та зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.04.2012р., Публічне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" є власником знаку для товарів і послуг „оригінальне олів'є від Бащинського" відносно товарів класу 29, а саме: балик, бекон, грудинка, заморожені та охолоджені м'ясні напівфабрикати, в тому числі: ковбаски, ковбасні вироби, ковбаса копчена, ковбаса сирокопчена, ковбаса варена, копчення м'ясні, корейка, м'ясні вироби, м'ясні страви, сосиски, сосиски курячі, шинка, шинка законсервована.

30.04.2012р. між третьою особою - Публічним акціонерним товариством "Миронівський хлібопродукт", як ліцензіаром, та позивачем - Приватним акціонерним товариством "Український бекон", як ліцензіатом, було укладено Ліцензійний договір №3004-Г на право користування знаками для товарів і послуг за свідоцтвом України №155354, відповідно до пункту 1.1 якого ліцензіар надає ліцензіату при продажу останнім як своєї продукції, так і продукції ліцензіара, невиключне право на користування знаком для товарів і послуг (оригінальне олів'є від Бащинського - за свідоцтвом України №155354, за заявкою № m 2011 17806 від 09.11.2011р.), виконаних відповідно до доданої документації (свідоцтв) на використання на території України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач - Приватне акціонерне товариство "Український бекон" з 2008 року здійснював виготовлення та реалізацію ковбаси з найменуванням „Олів'є" на підставі Технічних умов ТУ У 15.1-2:2007 „Ковбаси варені, сосиски, сардельки". В подальшому з 28.11.2011р. до Технічних умов ТУ У 15.1-2:2007 „Ковбаси варені, сосиски, сардельки" було внесено зміни №5, згідно з якими було додано найменування ковбасного виробу - „Оригінальне Олів'є від Бащинського" (том 1, а.с. 14-46).

Позивач вважає, що відповідач без дозволу позивача неправомірно використовує позначення „Олів'є", що призводить до змішування продукції позивача та відповідача та є неправомірним користуванням діловою репутацією позивача, а також відповідач здійснює недобросовісну конкуренцію по відношенню до господарської діяльності позивача; відповідач проти цього заперечує, що є і причиною спору.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом; право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом; право інтелектуальної власності є непорушним; ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 420 Цивільного кодексу України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

У відповідності до положень статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Згідно зі статтею 492 Цивільного кодексу України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами; такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

За приписами статті 494 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом; умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом; обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом; набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно з пунктом 4 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Відповідно до частини 3 статті 157 Господарського кодексу України, свідоцтво надає право його володільцеві забороняти іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку без його дозволу, за винятком випадків правомірного використання торговельної марки без його дозволу.

Частиною 1 статті 495 Цивільного кодексу України встановлено, що майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: - право на використання торговельної марки; - виключне право дозволяти використання торговельної марки; - виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; - інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною 4 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що використанням знака визнається: - нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); - застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; - застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет; знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції" неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання.

Порушенням прав на знак, зокрема, визнається введення в цивільний оборот позначень, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із: знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг; знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6bis Паризької конвенції про охорону промислової власності; фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг; кваліфікованими зазначеннями походження товарів (пункт 63 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності").

Відповідно до статті 32 Господарського кодексу України недобросовісною конкуренцією визнаються будь-які дії у конкуренції, що суперечать правилам, торговим та іншим чесним звичаям у підприємницькій діяльності; недобросовісною конкуренцією є неправомірне використання ділової репутації суб'єкта господарювання, створення перешкод суб'єктам господарювання у процесі конкуренції та досягнення неправомірних переваг у конкуренції, неправомірне збирання, розголошення та використання комерційної таємниці, а також інші дії, що кваліфікуються відповідно до частини першої цієї статті; недобросовісна конкуренція тягне за собою юридичну відповідальність осіб, якщо їх дії мають негативний вплив на конкуренцію на території України, незалежно від того, де вчинено такі дії.

Статтею 33 Господарського кодексу України визначено, що неправомірним використанням ділової репутації суб'єкта господарювання визнаються: неправомірне використання чужих позначень, рекламних матеріалів, упаковки; неправомірне використання товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу іншого виробника; порівняльна реклама; неправомірним є використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання; використання у комерційному найменуванні власного імені громадянина є правомірним, якщо до власного імені додається будь-який відмітний елемент, що виключає змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання; неправомірним використанням товару іншого виробника є введення у господарський обіг під своїм позначенням товару іншого виробника шляхом змін чи зняття позначень виробника без дозволу уповноваженої на те особи; копіюванням зовнішнього вигляду виробу є відтворення зовнішнього вигляду виробу іншого суб'єкта господарювання і введення його у господарський обіг без однозначного зазначення виробника копії, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб'єкта господарювання; не визнається неправомірним копіювання зовнішнього вигляду виробу або його частин, якщо таке копіювання зумовлено виключно їх функціональним застосуванням.

Відповідно до свідоцтва №173432 на знак для товарів і послуг, виданого Державною службою інтелектуальної власності України та зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.07.2013р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан" є власником знаку для товарів і послуг „НАШІ КОВБАСИ" відносно товарів класу 29 (т.1, а.с. 75-76).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан" здійснює виготовлення та реалізацію ковбаси з позначенням „Олів'є" на підставі технічних умов ТУ У 10.1-5:2014 „Вироби ковбасні із м'яса птиці", введених в дію з 09.12.2014р.

Відповідно до свідоцтва №198129 на знак для товарів і послуг, виданого Державною службою інтелектуальної власності України та зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10.04.2015р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан" є власником знаку для товарів і послуг „НАШІ КОВБАСИ ОЛІВ'Є" відносно товарів класу 29: ковбасні вироби, сосиски (т.2, а.с. 8-9).

Пунктом 65 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" визначено, що для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань (зокрема, про те, чи займає певний елемент домінуюче положення у зображенні знака, які частини зображення є тотожними з іншим зображенням, чи є схожими знаки настільки, що їх можна сплутати тощо), господарському суду необхідно, якщо схожість не має очевидного характеру, призначати судову експертизу, не перебираючи на себе не притаманні суду функції експерта; господарські суди не повинні встановлювати схожість знаків для товарів і послуг на власний розсуд.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014р. у справі №904/7061/14 призначено у справі комплексну судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса; на розгляд експерту поставлено наступні питання: 1. Чи є схожим до ступеня змішування позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "Алан", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ", та позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон", що випускається під торгівельним знаком "Бащинский мясные продукты" на пакуванні продукції? Якщо так, то в якій ступені змішування приводить в оману споживачів відносно зазначених виробників ковбасних виробів "ОЛІВ'Є"?; 2. Чи призводить чи може призвести використання ТОВ "Алан" позначення "ОЛІВ'Є", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ" до змішування з діяльністю ПрАТ "Український бекон" з виготовлення та реалізації ковбаси вареної "ОЛІВ'Є", що випускається під торгівельним знаком "Бащинский мясные продукты"? Чи є позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "Алан", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ" та позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон", що випускається під торгівельним знаком "Бащинский мясные продукты" тотожними? Якщо позначення "ОЛІВ'Є" є тотожними або схожими, то чи може ця тотожність або схожість призвести до змішування цих позначень, відповідних товарів, які реалізуються з використанням зазначених вище позначень, діяльності вказаних вище суб'єктів господарювання?; 3. Чи схожі фонетично назви ковбаси "ОЛІВ'Є" виробництва ТОВ "Алан", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ" та ковбаси "Оригінальне ОЛІВ'Є від Бащинського" виробництва ПрАТ "Український бекон"?; 4. Чи схоже візуально оформлення упакування продукції - ковбаса варена "ОЛІВ'Є" виробництва ТОВ "Алан", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ" та оформлення упакування продукції - ковбаса "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон", що випускається під торгівельним знаком "Бащинский мясные продукты" по зовнішній формі, змісту, симетрично, шрифту друкування позначення, характеру зображень, за кольором та тонами?; 5. Чи є позначення "ОЛІВ'Є", яке нанесене на упакування продукції - ковбаса "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "Алан", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ", тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг "Оригінальне ОЛІВ'Є від Бащинського" №155354?; 6. Чи є слово "ОЛІВ'Є" загальновживаним словом (терміном) по відношенню до м'ясо - ковбасних виробів?; 7. Чи використовується позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ТОВ "Алан", що випускається під торгівельним знаком "НАШІ КОВБАСИ" та позначення "ОЛІВ'Є", яке використовується ПрАТ "Український бекон", що випускається під торгівельним знаком "Бащинский мясные продукты" щодо однорідних товарів?; 8. Чи має позначення "ОЛІВ'Є" розрізняльну здатність відносно м'ясо - ковбасних виробів?

Згідно висновку від 24.04.2015р. №197 судової експертизи у сфері інтелектуальної власності: 1. Слово «ОЛІВ'Є», яке використовується ТОВ «Алан» на пакуванні продукції, що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ», та словесний елемент «ОЛІВ'Є» комбінованого позначення, яке використовується ПрАТ «Український бекон», що випускається під торгівельним знаком «Бащинский мясные продукты» на пакуванні продукції не є схожими до ступеню змішування; 2. Використання ТОВ «Алан» позначення «ОЛІВ'Є», що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ» не призводить до змішування з діяльністю ПрАТ «Український бекон» з виготовлення та реалізації ковбаси вареної «ОЛІВ'Є», що випускається під торгівельним знаком «Бащинский мясные продукты». Позначення «ОЛІВ'Є», яке використовується ТОВ «Алан», що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ" та позначення «ОЛІВ'Є», яке використовується ПрАТ «Український бекон», що випускається під торгівельним знаком «Бащинский мясные продукты» не є тотожними; 3. Назви ковбаси «ОЛІВ'Є» виробництва ТОВ «Алан», що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ» та ковбаси «Оригінальне ОЛІВ'Є від Бащинського» виробництва ПрАТ «Український бекон» не схожі фонетично; 4. Візуально оформлення упакування продукції - ковбаса варена «ОЛІВ'Є» виробництва ТОВ «Алан», що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ» та оформлення упакування продукції - ковбаса «ОЛІВ'Є», яке використовується ПрАТ «Український бекон», що випускається під торгівельним знаком «Бащинский мясные продукты» схожі по зовнішній формі, близькі за кольоровою гамою при виконанні основних елементів, різняться за змістом, композицією, шрифтовим виконанням словесних позначень, характером зображень, використанні контрастного чорного кольору в написах на упаковці ковбаси «ОЛІВ'Є» виробництва ТОВ «Алан»; 5. Позначення «ОЛІВ'Є», яке нанесене на упакування продукції - ковбаса «ОЛІВ'Є», яке використовується ТОВ «Алан», що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ», не є тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг «Оригінальне ОЛІВ'Є від Бащинського» №155354; 6. Слово «ОЛІВ'Є» не є загальновживаним словом (терміном) по відношенню до м'ясо-ковбасних виробів; 7. Позначення «ОЛІВ'Є», яке використовується ТОВ «Алан», що випускається під торгівельним знаком «НАШІ КОВБАСИ» та позначення «ОЛІВ'Є», яке використовується ПрАТ «Український бекон», що випускається під торгівельним знаком «Бащинский мясные продукты» використовуються для однорідних товарів; 8. Позначення «ОЛІВ'Є» не має розрізняльну здатність відносно м'ясо-ковбасних виробів, що входять до 29 класу МКТП.

Отже, з висновку від 24.04.2015р. №197 судової експертизи у сфері інтелектуальної власності вбачається, що позначення „Олів'є", яке використовується відповідачем при виготовленні продукції, не є тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням „оригінальне Олів'є від Бащинського", яке використовується позивачем.

Таким чином, дії відповідача не порушують право позивача на знак для товарів та послуг, зареєстрований відповідно до свідоцтва 25.04.2012р. №155354 на знак для товарів і послуг, та не є недобросовісною конкуренцією.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача припинити використання позначення "ОЛІВ'Є" при виготовленні та реалізації ковбасних виробів, то вона також є необґрунтованою виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 16 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: - зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; - зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; - позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; - позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Оскільки позначення „Олів'є", яке використовується відповідачем при виготовленні продукції, не є схожим або спорідненим зі знаком для товарів та послуг „Оригінальне Олів'є від Бащинського" настільки, що їх можна сплутати або таке використання може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, позивач не має виключного права забороняти відповідачу використовувати при виготовленні продукції позначення „Олів'є".

До того ж, як зазначалося вище, відповідач є власником знаку для товарів і послуг "НАШІ КОВБАСИ ОЛІВ'Є".

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обставин, на які він посилається як підставу своїх вимог.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„07" серпня 2015р.