ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 р. Справа № 918/867/15

Суддя Гудзенко Я. О. розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квантор Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" про стягнення 11 690, 37 грн.

За участю:

Від позивача: Звольська Н. М. (дов. б/н від 01.08.2015 р.);

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Квантор Плюс" (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до ТОВ "Рівне-Чайка" (далі - Відповідач) про стягнення 11 690, 37 грн., з яких: 10 431, 15 грн. заборгованість за поставлену продукцію, 1 199, 26 грн. пеня, 59, 96 грн. три відсотки річних.

Ухвалою від 30 липня 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/867/15 розгляд якої призначено на 06.08.15 р.

6 серпня 2015 року розгляд справи розпочато по суті, оглянуто оригінали доданих до позовної заяви документів.

В судовому засіданні Позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву, а також доказів погашення заборгованості не подав, в судові засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином

Судом було здійснено спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що юридичною адресою Відповідача є: 33003, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 16.

На вказану адресу було відправлено ухвалу суду про порушення провадження у справі, яку було отримано відповідачем 03.08.2015 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 252.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення Відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути спір у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 6 серпня 2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки № 84 (далі - Договір, а.с. 12-19) з протоколом розбіжностей від 29 вересня 2015 року (а.с. 21-25) за умовами якого Позивач (Постачальник) зобов'язався поставляти Товар по цінах і в асортименті вказаних в Специфікації (Додаток №1), разом із супровідною документацією, відповідно до поданих Відповідач (Покупцем) та підтвердженим Позивачем замовлень, а Відповідач зобов'язався приймати такі Товарі і оплачувати.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціни на Товари, що поставляються, вказуються в Специфікації і видаткових накладних, які з моменту їх підписання є невід'ємною частиною Договору. Ціни вказуються в національній валюті включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки Товарів Позивачем у вказане в замовленні місце поставки. Ціни, що вказані в погодженій сторонами Специфікації і видаткових накладних не індексуються незалежно від зміни індексу інфляції в Україні.

7 квітня 2015 року Позивачем було поставлено, а Відповідачем прийнято продукти харчування на загальну суму 19 991, 34 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 1152 (а.с. 8).

Зазначена накладна скріплена печаткою Позивача, а також підписана та скріплена печаткою Відповідача.

Пунктом 1 Додатку № 2 до Договору сторони погодили строк оплати товару - 30 календарних днів.

Однак, в порушення умов укладеного Договору Відповідач станом на день винесення рішення за поставлений товар розрахувався частково, а саме в розмірі 10 000, 00 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 9 991, 34 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору підставою приймання Товару Відповідачем є відповідність поставки замовленню Відповідача, підтвердженого Позивачем. Приймання Товару по кількості та якості Відповідачем в порядку, передбаченому Договором, а у випадках, не врегульованих Договором сторони керуються Інструкціями №П-6 від 15.06.1965 і №П-7 від 15.06.1966 р.

Відповідно до п. 5.2. Договору при поставці Товару, Відповідач приймає товар по кількості, шляхом перевірки наявності Товару з кількістю, вказаною в накладній. Якщо в процесі прийому Товару по кількості виявиться невідповідність - оформляється Акт розбіжностей і в видатковій накладній робиться відмітка "АКТ додається", після чого Акт прикріплюється до накладної і є невід'ємною її частиною.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних зауважень з приводу кількості чи якості поставленого Товару Відповідач до Позивача не мав, однак за поставлений Товар розрахувався частково.

Відповідно до п. 8.9 Договору в редакції протоколу розбіжностей у випадку несвоєчасної оплати за отриману партію Продукції Відповідача сплачує пеню у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення та несе відповідальність у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Сплата штрафних санкцій не звільняє Відповідача від виконання своїх зобов'язань за Договором. Відповідач зобов'язаний провести оплату незалежно від реалізованої кількості Продукції, в термін зазначений в Договорі.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідно до п. 8.9. Договору в редакції протоколу розбіжностей, а також на підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 1 199, 26 грн. пені та 59, 96 грн. три відсотки річних за період з 08.05.2015 р. по 30.06.2015 р.

Судом було перераховано заявлену пеню та три відсотки річних та встановлено, що за період з 08.05.2015 р. по 30.06.2015 р. (враховуючи часткову сплату Відповідачем заборгованості в розмірі 10 000, 00 грн.) пеня становить 1 248, 14 грн. а три відсотки річних - 62, 43 грн.

Оскільки проведений судом перерахунок пені та трьох відсотків річних є більшим, ніж заявлений позивачем, суд не може вийти за межі заявлених вимог та бере до уваги розрахунок доданий до позовної заяви.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За змістом ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів вбачається, що Позивач прийняті на себе зобов'язання виконав належним чином, проте Відповідачем розрахунків в повному обсязі проведено не було.

Доказів на обґрунтування своїх заперечень, а також доказів сплати боргу під час розгляду справи Відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, заслухавши пояснення позивача, враховуючи докази надані Позивачем на підтвердження заявлених вимог, - вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України судові витрати в розмірі 1 827 грн., покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА" (33000, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Гагаріна, 16, код 39319810) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТОР ПЛЮС" (45632, Волинська обл., Луцький район, с. Тарасове, вул. Квітнева, 7, код 37177704) 10 431 (десять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 15 коп. основної суми боргу, 1 199 (одна тисяча сто дев'яносто дев'ять) грн. 26 коп. пені, 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. 96 коп. три відсотки річних та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 11.08.2015 року.

Суддя Гудзенко Я.О.