РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14792/15 11.08.15 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН КСД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІНЖБУД"

про стягнення 66 298,97 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Рєпкіній Ю.Є.,

за участю представників сторін:

від позивача: Бородіна М.І. за довіреністю № б/н від 01.06.2015 р.;

від відповідача: Юдін А.А. за довіреністю № б/н від 10.04.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН КСД" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІНЖБУД" про стягнення 126 690,85 грн., з яких 60 391,88 грн. заборгованості, 26 425,83 грн. пені, 2 381,97 грн. 3 % річних, 34 471,58 грн. інфляційних втрат та 3 019,59 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.06.2015 р.

30.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

У судовому засіданні 30.06.2015 р. представник позивача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 30.06.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 22.07.2015 р.

У судовому засіданні 22.07.2015 р. представник відповідача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 22.07.2015 р. оголошувалась перерва до 11.08.2015 р.

27.07.2015 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 66 298,97 грн., з яких 26 425,83 грн. пені, 2 381,97 грн. 3 % річних, 34 471,58 грн. інфляційних втрат та 3 019,59 грн. штрафу.

У судовому засіданні 11.08.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні 11.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.04.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН КСД" (надалі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІНЖБУД" (надалі - відповідач, Покупець) укладено договір поставки № 138 (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1. - 1.3. Договору, Постачальник зобов'язується постачати товар - будівельні матеріали (далі Товар), а Покупець обов'язується прийняти Товар та сплатити за нього на умовах даного Договору. Асортимент Товару, його кількість, ціна визначається у додатках або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною договору. У випадку розбіжності у додатках, щодо найменування, кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній накладній, перевагу має видаткова накладна. Всі рахунки та накладні документи, які підписані в період дії цього договору є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. п. 2.1., 2.3. Договору, Покупець здійснює оплату Товару за ціною, вказаною в додатках, або видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору. Загальна вартість даного Договору становить загальну вартість Товару, поставленого протягом дії цього Договору та визначається сукупністю всіх сум, вказаних у видаткових накладних.

Пунктами 6.2. - 6.4. Договору сторони погодили, що Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику за поставлений Товар (за кожну окрему партію) згідно з видатковою накладною. Покупцю може бути надана відстрочка платежу, але не більше 7 (семи) календарних днів з моменту отримання цієї партії у власність, та на суму, що не перевищує 40000 (сорока тисяч) грн. Датою оплати Товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Розрахунки за поставлений товар здійснюються в безготівковому порядку в національній валюті.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, станом на час звернення позивача до суду з даною позовною заявою у відповідача існувала заборгованість за поставлений товар у розмірі 60 391,88 грн., яка була сплачена вже під час судового розгляд уданої справи.

За умовами п. п. 7.3. - 7.6. Договору, у випадку прострочення оплати за поставлений Товар Покупець зобов'язаний сплатити на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від несплаченої вчасно суми за кожний день такого прострочення, до моменту повного виконання Покупцем свого зобов'язання по оплаті. Покупець, у випадку порушення умов оплати вартості Товару більше десяти календарних днів, сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 5% від вартості неоплаченого товару. Крім відповідальності, передбаченої пунктами 7.1, 7.2, 7.3, та 7.4. Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Сторони відповідно до ст. 259 ЦКУ, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить три роки від дня, коли зобов'язання мало бути виконане. Кім цього, сторони, відповідно до п.6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов'язань за даним Договором, здійснюється без обмеження строку.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 26 425,83 грн. пені, 2 381,97 грн. 3 % річних, 34 471,58 грн. інфляційних втрат та 3 019,59 грн. штрафу.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Крім того, у поданій заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 1 325,98 грн. та, у зв'язку зі зменшенням позовних вимог, повернути позивачу з Державного бюджету України 1 207,84 грн. судового збору.

Проте, оскільки мінімальна ставка судового збору за розгляд майнових позовних вимог становить 1 827,00 грн., суд стягує вказану суму з відповідача на користь позивача та повертає позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 706,82 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІНЖБУД" (02121, м. Київ, просп. Бажана, буд. 9-Б, кв. 216; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН КСД" (03680, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 4, оф. 412; ) 26 425 (двадцять шість тисяч чотириста двадцять п'ять) грн. 83 коп. пені, 34 471 (тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят одну) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 2 381 (дві тисячі триста вісімдесят одну) грн. 97 коп. 3 % річних, 3 019 (три тисячі дев'ятнадцять) грн. 59 коп. та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. На підставі даного рішення повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН КСД" (03680, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 4, оф. 412; з Державного бюджету України 706 (сімсот шість) грн. 82 коп. надлишково сплаченого судового збору за платіжним дорученням від 04.06.2015 р. № 8334, оригінал якого міститься у матеріалах справи № 910/14792/15.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 13.08.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна