ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.15р. Справа № 904/5331/15
За позовом Фермерського господарства "Володимир", с. Явкине Баштанського району Миколаївської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр Україна", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 87 199 грн. 75 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Пугачов О.В. - представник, дов. від 15.07.2015р. б/н;

Ященко В.В. - керівник, довідка АБ №592818 з ЄДР;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. №50956/15 від 04.08.2015р.) просить стягнути з відповідача 87 199 грн. 75 коп., що складає 57 289 грн. 00 коп. - залишок неповерненої відповідачем попередньої оплати за Договором від 01.09.2014р. №010914 поставки нафтопродуктів, 14 322 грн. 75 коп. - штраф за порушення умов договору та 15 588 грн. 00 коп. - відшкодування збитків, які виникли внаслідок невиконання відповідачем умов договору.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не з'явився, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було отримано уповноваженим представником Задьорним, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014р. між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр Україна", як постачальником, та позивачем - Фермерським господарством "Володимир", як покупцем, було укладено Договір №010914 поставки нафтопродуктів (надалі - Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого ГСМ «Центр Україна» зобов'язується забезпечити поставку в узгоджені строки на підставі письмових заявок покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти, іменовані в подальшому по тексту „товар", асортимент, кількість та ціна яких вказується у видаткових накладних .

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015р. (пункт 6.1 Договору поставки).

Відповідно до пункту 2.1. Договору поставки товар постачається узгодженими партіями за попередньою заявкою покупця протягом 5-ти днів з моменту узгодження кожної партії товару.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору поставки покупець здійснює оплату поставки товару шляхом безготівкового розрахунку, на підставі рахунку, який пред'являє постачальник; датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний розрахунковий рахунок постачальником.

Матеріали справи не містять, позивачем не надано доказів узгодження партії товару за попередньою заявкою позивача відповідно до пункту 3.1 Договору поставки.

Як вбачається відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату від 01.09.2014р. №308 за дизельне паливо на суму 137 315 грн. 00 коп.

Відповідно до платіжного доручення від 01.09.2014р. №130 позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 137 315 грн. 00 коп. з призначенням платежу „за дизельне паливо згідно рахунка від 01.09.2014 №308".

Позивач вважає, що відповідач повинен був поставити йому товар до 06.09.2014р., а у зв'язку з не поставкою повинен повернути сплачені кошти.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається умовами Договору поставки передбачений поставку товару за попередньою заявкою покупця, а строк поставки товару - протягом 5-ти днів з моменту узгодження кожної партії товару.

Матеріали справи не містять надання позивачем відповідачу попередньої заявки на поставку товару, як і немає доказів в підтвердження узгодження партії товару. При цьому суд враховує, що виставлення відповідачем рахунку та його оплата позивачем не є узгодженням партії товару, оскільки відсутня попередня заявка покупця (позивача), а виставлення рахунку передбачене умовами Договору поставки. До того ж умови Договору поставки не містять приписів щодо здійснення попередньої оплати за товар.

Тому оплативши рахунок від 01.09.2014 №308 без поставки товару позивач вчинив дію, яка не передбачена умовами Договору поставки, тобто без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події; положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки сторонами не було узгоджено партії товару у розумінні пункту 2.1 Договору поставки, а умовами Договору поставки не передбачено здійснення попередньої оплати товару, отже, оплату згідно платіжного доручення від 01.09.2014р. №130 на суму 137 315 грн. 00 коп. позивачем було здійснено без достатньої правової підстави, у зв'язку з чим вказана сума підлягає поверненню відповідачем позивачу як безпідставно набута.

Як вбачається позивач звертався до відповідача з листом, у якому просив повернути грошові кошти у розмірі 137 315 грн. 00 коп. у зв'язку з не поставкою дизельного палива.

Відповідачем було частково повернено позивачу грошові кошти на загальну суму 80 025 грн. 50 коп., про що свідчать відповідні платіжні доручення: від 23.09.2014р. №554 на суму 50 010 грн. 50 коп., від 03.10.2014р. №584 на суму 10 005 грн. 00 коп. та від 16.10.2014р. №630 на суму 20 010 грн. 00 коп.

Отже, неповерненими залишилися грошові кошти у сумі 57 289 грн. 50 коп.

На момент розгляду справи доказів повернення позивачу зазначених коштів відповідачем не надано.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення з відповідача 57 289 грн. 00 коп. - залишок неповерненої попередньої оплати, то з відповідача підлягає стягненню 57 289 грн. 00 коп. - безпідставно набутих коштів.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 14 322 грн. 75 коп. - штрафу за порушення умов договору, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 4.1 Договору поставки у випадку несвоєчасно поставки товару постачальник сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується штраф, від вартості недопоставленого товару.

Як вбачається умовами Договору поставки встановлено строк поставки протягом 5-ти днів з моменту узгодження кожної партії товару. Позивачем не надано доказів в підтвердження дати узгодження партії товару. До того ж строк дії Договору поставки не закінчився, оскільки він діє до 31.12.2015р., тобто в межах укладеного Договору поставки можлива поставка товару.

Оскільки сторонами не було узгоджено партію товару у порядку, передбаченому умовами Договору поставки, то не вбачається порушення відповідачем умов Договору поставки в частині строків поставки товару, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 14 322 грн. 75 коп.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача 15 588 грн. 00 коп. - збитків, які виникли внаслідок невиконання відповідачем умов договору, виходячи з наступного.

Пунктом 6.1 Договору поставки встановлено, що він діє до 31.12.2015р.

На момент розгляду справи Договір поставки не розірвано, не визнано недійсним, отже, даний договір є чинним.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач надавав відповідачу передбачену умовами Договору поставки попередню заявку на поставку товару та вимагав від відповідача здійснити поставку товару.

За приписами частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини; за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З матеріалів справи не вбачається, а позивачем не доведено наявності вини відповідача у завданні позивачу збитків у зв'язку з невиконанням умов Договору поставки.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр Україна" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Харківська, 74В; ідентифікаційний код 39033946) на користь Фермерського господарства "Володимир" (56165, с. Явкине Баштанського району Миколаївської області, вул. Жовтнева, 1, корпус А; ідентифікаційний код 30079401) 57 289 грн. 00 коп. - коштів, перерахованих за нафтопродукти та 1 253 грн. 59 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„10„ серпня 2015р.