РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015Справа №910/16236/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг", м. Вишневе, Київська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ПРОДУКТОВІ ТРАДИЦІЇ", м. Київ

про стягнення 646 818,82 грн.

Суддя С.О. Турчин

Представники:

від позивача: Хомяков С.М. (довіреність б/н від 23.10.2014)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ПРОДУКТОВІ ТРАДИЦІЇ" про стягнення 393 839,94 грн., з яких 376 913,88 грн. основної заборгованості, 15 117,99 грн. пені, 655,45 грн. 3% річних та 1 152,62 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 89 від 01.04.2014 р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 р. порушено провадження у справі № 910/16236/15, розгляд останньої призначено на 14.07.2015 р.

02.07.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

14.07.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у зв'язку з настанням 13.07.2015 р. строку оплати партій товару, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 577 737,30 грн. основного боргу, 15 117,99 грн. пені, 655,45 грн. 3% річних та 1 152,62 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що заява позивача відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим позовні вимоги розглядаються в її редакції, відповідно має місце нова ціна позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 р. розгляд справи відкладено на 06.08.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з неявкою представника відповідача.

20.07.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог у зв'язку з настанням 27.07.2015 р. строку оплати партій товару, що були отримані відповідачем 27.05.2015 р. та зменшенням розміру позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача 630 303,48 грн. основного боргу, 15 117,99 грн. пені, 655,45 грн. 3% річних та 741,90 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи, що заява позивача відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим позовні вимоги розглядаються в її редакції, відповідно має місце нова ціна позову.

06.08.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшла бухгалтерська довідка про стан заборгованості на 06.08.2015 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяв про збільшення, просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та ухвалу про відкладення розгляду справи відповідачу було надіслано за належною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), отже, адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 06.08.2015 р. відповідно до ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" (далі - постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ПРОДУКТОВІ ТРАДИЦІЇ" (далі - покупець) укладено договір поставки № 89 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов'язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим Договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію (далі - товар) у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору, за цим Договором найменування товару, його асортимент та ціна визначається Специфікацією (додаток № 1 до Договору), що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п.1.6.Договору, право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної або видаткової) накладної, яка засвідчує факт передачі товару постачальником та його отримання покупцем. Датою поставки вважається дата передачі постачальником товару покупцю.

Згідно п.5.1. Договору сторони передбачили, що ціна на товар встановлюється в гривнях та базується (визначається) на підставі специфікації (Додаток №1 до Договору). До змісту Специфікації повинно входити наступне: найменування товару, його асортимент (сортамент, номенклатура) та ціна на товар. Специфікація (Специфікації) є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що оплата поставленого товару здійснюється на підставі належним чином оформлених накладних (товарних,товарно-транспортних, видаткових, податкових).

Відповідно до п. 5.8 Договору (в редакції Протоколу розбіжностей від 01.04.2014 р.), оплата здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України через 60 календарних днів з моменту отримання партії товару. У випадку відкриття нових магазинів мережі, в яких покупець має намір здійснювати продаж товару, що постачається постачальником, оплата за першу поставку в цих магазинах, здійснюється через 90 календарних днів після відкриття відповідного магазина.

За умовами п.5.11., 5.12. Договору, оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника та / або в готівковій формі. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає оплаті, списана з поточного рахунку покупця в рахунок оплати вартості поставленого товару.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар відповідно до умов Договору на загальну суму 630 303,48 грн. за період з 11.03.2015 р. по 27.05.2015 р., що підтверджується наступними видатковими накладними: від 11.03.2015 р. №№ РН-60-010582, РН-60-010583, РН-60-010584, РН-60-010585, РН-60-010586, РН-60-010591, РН-60-010592, РН-60-010593, РН-60-010594, РН-60-010595, РН-60-010596, РН-60-010597, РН-60-010598, РН-60-010599, РН-60-010600, РН-60-010601, РН-60-010602, РН-60-010603, РН-60-010604, РН-60-011774; від 18.03.2015 р. №№ РН-60-011783, РН-60-011784, РН-60-011785, РН-60-011789, РН-60-011797, РН-60-011799, РН-60-011801, РН-60-011804, РН-60-011805, РН-60-011806, РН-60-011807, РН-60-011809, РН-60-011810 ,РН-60-011811, РН-60-011815, РН-60-011817, РН-60-011818; від 19.03.2015 р. № РН-60-011961; від 25.03.2015 р. №№ РН-60-012941, РН-60-012942, РН-60-012943, РН-60-012944, РН-60-012945, РН-60-013069, РН-60-013076, РН-60-013087, РН-60-013088, РН-60-013089, РН-60-013090, РН-60-013091, РН-60-013092, РН-60-013093, РН-60-013094, РН-60-013096, РН-60-013097, РН-60-013098, РН-60-013099; від 01.04.2015 р. №№ РН-60-014282, РН-60-014325, РН-60-014327, РН-60-014328, РН-60-014329, РН-60-014330, РН-60-014333; від 02.04.2015 р. №№ РН-60-014636, РН-60-014637, РН-60-014638, РН-60-014639, РН-60-014640, РН-60-014641, РН-60-014642, РН-60-014643, РН-60-014644, РН-60-014645, РН-60-014646, РН-60-014649, від 08.04.2015 р. №№ РН-60-015533, РН-60-015534, РН-60-015535, РН-60-015536, РН-60-015537, РН-60-015538, РН-60-015540, РН-60-015541, РН-60-015542, РН-60-015544, РН-60-015545, РН-60-015546, РН-60-015547, РН-60-015548, РН-60-015549, РН-60-015550, РН-60-015551, РН-60-015552, РН-60-015553, від 11.04.2015 р. №№ РН-60-016262, РН-60-016263, РН-60-016264, РН-60-016265, РН-60-016266, РН-60-016267, РН-60-016268, РН-60-016269, РН-60-016270, РН-60-016271, РН-60-016272, РН-60-016273, РН-60-016275, РН-60-016276, РН-60-016277, РН-60-016278, РН-60-016279, РН-60-016280, від 17.04.2015 р. №№ РН-60-017423, РН-60-017429, РН-60-017430, РН-60-017431, РН-60-017436, РН-60-017438, РН-60-017443, РН-60-017444, РН-60-017445, РН-60-017446, РН-60-017447, РН-60-017448, РН-60-017455, РН-60-017457, РН-60-017458, РН-60-017459, РН-60-017460, РН-60-017461, РН-60-017462, від 23.04.2015 р. №№ РН-60-018240, РН-60-018241, РН-60-018242, РН-60-018243, РН-60-018244 , РН-60-018245, РН-60-018246, РН-60-018247, РН-60-018248, РН-60-018249, РН-60-018250, РН-60-018251, РН-60-018252, РН-60-018253, РН-60-018254, РН-60-018255, РН-60-018256, РН-60-018257, РН-60-018258, від 29.04.2015 р. №№ РН-60-019332, РН-60-019333, РН-60-019334, РН-60-019335, РН-60-019336, РН-60-019337, РН-60-019338, РН-60-019339, РН-60-019340, РН-60-019341, РН-60-019342, РН-60-019343, РН-60-019344, РН-60-019345, РН-60-019346, РН-60-019353, РН-60-019354, РН-60-019355, РН-60-019356; від 08.05.2015 р. №№ РН-60-021021, РН-60-021022, РН-60-021023, РН-60-021025, РН-60-021026, РН-60-021027, РН-60-021028, РН-60-021029, РН-60-021030, РН-60-021031, РН-60-021032, РН-60-021033, РН-60-021038, РН-60-021039, РН-60-021040, РН-60-021044; від 11.05.2015 р. №№РН-60-021307, РН-60-021309, РН-60-021310; від 13.05.2015 р. №№ РН-60-021719, РН-60-021720, РН-60-021721, РН-60-021722, РН-60-021723, РН-60-021724, РН-60-021725, РН-60-021726, РН-60-021727, РН-60-021729, РН-60-021730, РН-60-021731, РН-60-021732, РН-60-021733, РН-60-021734, РН-60-021735, РН-60-021736, РН-60-021737, РН-60-021937; від 27.05.2015 р. №№ РН-60-024322, РН-60-024323, РН-60-024324, РН-60-024325, РН-60-024326, РН-60-024327, РН-60-024328, РН-60-024329, РН-60-024330, РН-60-024331, РН-60-024332, РН-60-024333, РН-60-024334, РН-60-024335, РН-60-024336, РН-60-024337, РН-60-024338, РН-60-024339, РН-60-024340.

Зазначені накладні підписані представниками обох сторін та скріплені їх печатками.

Однак, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України, відповідач за поставлений позивачем товар вчасно та у повному обсязі не розрахувався, у зв'язку з чим останній вернувся з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначалося вище, між сторонами укладено Договір поставки № 89 від 01.04.2014 р. (з Додатками та Специфікаціями).

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором у повному обсязі та поставив відповідачу товар за період з 22.03.2015 р. по 27.05.2015 р. на загальну суму 630 303,48 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи копіями видаткових накладних, підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками, а також актом звірки взаєморозрахунків за 2 квартал 2015 року.

Відповідач оплату поставленого товару не здійснив.

Стаття 629 ЦК України визначає обов'язковість виконання сторонами договору, тобто всі умови договору з моменту його укладення, який встановлено ст.640 ЦК України, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Будучи пов'язані взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача є належним чином підтвердженою та підлягає стягненню з останнього на користь позивача у повному обсязі в сумі 630 303,48 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 8.7 Договору, у випадку порушення покупцем строків оплати за товар, передбачених у п. 5.8. Договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день такого прострочення.

За розрахунком позивача, прийнятим судом як вірний, розмір пені становить 15 117, 99 грн. Отже, вказана вимога є обґрунтовано, та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано обґрунтований розрахунок 3% річних за період з 11.05.2015 р. по 23.06.2015 р. у розмірі 655,45 грн. та інфляційних втрат червень 2015 р. у розмірі 741,90 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов'язання є підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 630 303,48 грн. основної заборгованості, 655,45 грн. 3% річних, 741,90 грн. інфляційних втрат, 15 117,99 грн. пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ПРОДУКТОВІ ТРАДИЦІЇ" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе/Бастіонна, буд. 1/2, код 38451148) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд 6-В, код 38679874) 630 303,48 грн. основної заборгованості, 655,45 грн. 3% річних, 741,90 грн. інфляційних втрат, 15 117,99 грн. пені та 12 936,38 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 10.08.2015 р.

Суддя С.О. Турчин