ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 року Справа № 904/3635/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Джихур О.В., Науменко І.М

Секретар судового засідання Ситникова М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Поліщук К.В. представник, довіреність № 2298 від 27.07.15;

від позивача: Скворцова В.О. представник, довіреність № 955 від 24.03.15;

від відповідача-2: Селепей Ю.І. представник, довіреність № б/н від 03.06.15;

Представники відповідача-1,3,4 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АГРО-СОЮЗ"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015року у справі № 904/3635/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк "

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ"

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АГРО-СОЮЗ"

Відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ"

Відповідача-4: Приватного акціонерного товариства "АГРО-СОЮЗ"

про стягнення заборгованості за кредитним договором

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року по справі № 904/3635/15 (суддя Юзіков С.Г. ) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" задоволено повністю, стягнуто на користь позивача :

з відповідача 1- Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" стягнуто 21 645 000,00 грн. - боргу за кредитним договором, 1 481 051,73 грн. боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288,43 грн. пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450,00 грн. судового збору;

з відповідача -2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АГРО-СОЮЗ" стягнуто 21 645 000,00 грн. боргу за кредитним договором, 1 481 051,73 грн. боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288,43 грн. пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450,00 грн. судового збору;

з відповідача -3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" стягнуто 21 645 000,00 грн. - боргу за кредитним договором, 1 481 051,73 грн. боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288,43 грн. пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450,00 грн. судового збору;

з відповідача - 4 Приватного акціонерного товариства "АГРО-СОЮЗ" 21 645 000,00 грн. боргу за кредитним договором, 1 481 051,73 грн. боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288,43 грн. пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області вмотивоване неналежним виконанням відповідачем-1 Кредитного договору від 28 квітня 2009 року №7.6-78, укладеного з позивачем, по своєчасному поверненню суми кредиту, суми відсотків за користування кредитом, пені, та неналежним виконанням відповідачами 2,3,4 Договорів поруки, укладених з позивачем в забезпечення виконання позичальником ( відповідачем-1) Кредитного договору.

При винесенні рішення суд керувався, приписами статей 232, 258, 559,525, 526, 625, 628, 629,651, 654 Цивільного кодексу України, 33, 34, 44, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаним рішенням, до господарського суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою звернувся відповідач-2 , просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» у позові повністю.

Скаржник вважає, що позиція суду першої інстанції, яка викладена в абзаці 6 (сторінка 7) оскаржуваного рішення, а саме: « у разі порушення відповідачем -1 зобов'язаннь, що випливають з кредитного договору, відповідач-1 з відповідачами-2,3,4 відповідають перед позивачем як солідарні боржники, що означає право позивача, як кредитора, вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі як від відповідача-1 з відповідачами -2,3,4 разом , так і від кожного з них окремо», не узгоджується з судовою практикою, яка склалася при вирішенні аналогічних справ , так в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року зазначено, що висновки судів про стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 Цивільного кодексу України та умовами договорів поруки, оскільки встановлено, що зобов'язання забезпечувалось кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Враховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості, згідно з вимогами частини третьої статті 554 Цивільного кодексу України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що у суду не було підстав в даній справі приймати рішення про стягнення грошових коштів окремо з усіх відповідачів на користь позивача в розмірі 23616340,16 грн.

У відзиві Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк "

просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року у справі № 904/3635/415 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АГРО-СОЮЗ" залишити без задоволення.

Представники відповідача-1,3,4 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції.

У відповідність абзацу 3 пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу .

Абзацом 1 пункту 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи факт належного сповіщення сторін про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представників відповідача 1,3,4, за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 06 серпня 2015 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає зміні з наступних підстав.

28 квітня 2009 року між Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (відповідач-1) укладено Кредитний договір № 7.6-78 ( далі Кредитний договір) з Додатковими угодами до нього: № 1 від 06 травня 2009 року № 2 від 30 жовтня 2009 року, № 3 від 02 листопада 2009 року; № 4 від 30 листопада 2009 року; № 5 від 22 квітня 2010року; № 6 від 29 червня 2010року; № 7 від 01 листопада 2010року ; № 8 від 19 січня 2011року; № 9 від 26 квітня 2011року ; № 10 від 31 травня 2011року ; № 11 від 15 липня 2011року; № 12 від 11 жовтня 2011року; № 13 від 23 лютого 2012року; № 14 від 31 травня 2012року; № 15 від 22 березня 2013року; № 16 від 25 березня 2013року; № 17 від 25 квітня 2013року; № 18 від 31 травня 2013року; № 19 від 14 червня 2013року; № 20 від 27 червня 2013року; № 21 від 25 липня 2013року; № 22 від 30 липня 2013року; № 23 від 30 вересня 2013року; № 24 від 11 жовтня 2013року; № 25 від 25 березня 2014року; № 26 від 25 квітня 2014року ; № 27 від 02 липня 2014року; № 28 від 30 липня 2014року; № 29 від 25 грудня 2014року , за яким позивач зобов'язався надати відповідачу -1 кредит у розмірі 54 365 000,00 грн. (21 645 000,00 грн. - в редакції Додаткової угоди № 29 від 25 грудня 2014року), а відповідач-1 зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу суму наданих кредитних коштів у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором ( а.с.43-68, 69-84 ; т.1).

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, відкривши відповідачу -1 позичковий рахунок, та надавши 29 квітня 2009року, згідно заявки відповідача -1, обумовлені Кредитним договором грошові кошти у загальному розмірі 53 579 126,79 грн., що підтверджується меморіальними ордерами за Кредитним договором, випискою по рахунку, заявою на отримання кредитних коштів ( а.с.85-89; т.1).

25 грудня 2014 року позивачем з відповідачем -1 укладено Додаткову угоду №29, якою пунктом 1.1 Кредитного договору змінено суму кредиту на 21 645 000,00 грн., а відповідач -1 зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу суму наданих кредитних коштів у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором. Строк дії Кредитного договору продовжено до 05 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 4.1 Кредитного договору, надання кредиту відбувається за цільовим призначенням, обумовленим цим Договором, шляхом сплати із позичкового рахунку розрахункових документів позичальника або шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку, з наступним виконанням розрахункових документів позичальника.

Відповідно до пункту 4.4 Кредитного договору (з урахуванням Додаткової угоди №18 від 31 травня 2013року), датою надання кредиту вважається дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника.

Отримання відповідачем -1 кредитних коштів погоджено загальними зборами учасників товариства, на яких прийняті рішення щодо встановленого ліміту кредитування, строку, процентів тощо, про що зазначено у протоколі № 5 від 10 квітня 2009року.

Згідно з пунктами 1.1, 6.1 Кредитного договору відповідач зобов'язаний сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі, в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач-1 з 04 серпня 2014року порушував строки сплати процентів за користування кредитом, встановлених Кредитним договором, а з 25 вересня 2014року порушував строки повернення кредиту частинами та у розмірах, визначених Кредитним договором. У зв'язку з частковим погашенням та порушенням строків повернення кредиту, процентів за кредитом, 25 грудня 2014року, позивач та відповідач -1 визнали строковою заборгованість за Кредитним договором, уклали Додаткову угоду № 29 від 25 грудня 2014року, якою змінено пункт 6.1 Кредитного договору та визначено, що відповідач-1 зобов'язаний повернути кредит, наданий в розмірі 21 645 000,00 грн., частинами та в строки, визначені графіком. Таким чином, затверджено новий графік погашення заборгованості за Кредитним договором.

За період прострочення відповідних платежів за Кредитним договором, позивач нарахував пеню за непогашеними відсотками за користуванням кредитом та пеню за порушення строків сплати боргових зобов'язань. Станом на 14 квітня 2015року борг з основної суми за Кредитним договором, процентів за користування кредитом та пені відповідач-1 не погасив.

Відповідач-1 з 30 січня 2015 року не виконував належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, порушував графік повернення Кредиту (сплати основної суми заборгованості), а з 25 січня 2015року не сплачував відсотки за користування кредитними коштами.

Пунктом 5.4 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 18 від 31 травня 2013року, передбачено, що у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває права вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальнику кредит, а позичальник зобов'язаний, незважаючи на положення пункту 6.1 цього Договору, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом з платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з цим Договором, в строк не пізніше 3 банківських днів, з моменту отримання відповідної вимоги.

Несприятливі події, визначені пунктом 5.1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 18 від 31 травня 2013року. Такою подією є несплата позичальником будь-якої суми, яка належить до сплати на користь банку згідно з цим Договором, у передбачений ним строк, та/або невиконання або неналежне виконання будь-яких інших обов'язків за цим Договором та/або обов'язків за Угодами про забезпечення та/або за іншими угодами, укладеними сторонами (пункт 5.1. Кредитного договору, в редакції Додаткової угоди № 18 від 31 травня 2013року).

З огляду на те, що відповідач -1 не виконав у строк свої зобов'язання за Кредитним договором, не повернув у відповідний строк обумовлених платежів за кредитом та не сплачував відсотки за користування кредитними коштами, позивач скористався своїм правом на повернення кредиту в повному обсязі.

У зв'язку з настанням несприятливої події (невиконання позичальником зобов'язань у визначений Кредитним договором строк), банк направив позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту (вих. № ВМ-61/218 від 24 березня 2015року). Вказана вимога отримана відповідачем 31 березня 2015року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Узгоджений Кредитним договором 3-й денний строк на виконання зазначеної вимоги сплив 03 квітня 2015року.

Порушуючи вимоги Кредитного договору, у встановлений строк відповідач-1 не виконав вимоги позивача про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та пені, нарахованої за порушення строків повернення основної суми кредиту і сплати процентів за користування кредитом.

Як підтверджується матеріалами справи, станом на 14 квітня 2015року (включно) борг відповідача-1 за основною сумою кредиту становить 21 645 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитний договір (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Проценти за користування кредитом нараховувалися банком до 25 грудня 2014 року за ставкою 22,3% річних (із розрахунку 365 днів на рік) (пункт 7.2.1. Кредитного договору).

Після підписання Додаткової угоди № 29 від 25 грудня 2014року, проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою 22,5% річних (із розрахунку 365 днів на рік).

Період нарахування процентів складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 числа (без його урахування) або день, що передує даті повернення кредиту, а початком - дата надання Кредиту та/або перший банківський день після 24 числа (з його урахуванням) (пункт 7.2.2. Кредитного договору).

Проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом (пункт 7.2.3. Кредитного договору).

Нараховані проценти повинні сплачуватися позичальником щомісячно не пізніше 6 банківських днів наступних за 24 числом кожного місяця (пункт 7.2.4. Кредитного договору).

За даними позивача, не спростованими відповідачами, проценти, нараховані з моменту видачі кредиту по 24 грудня 2014року (включно), погашені відповідачем -1 в повному обсязі, частково з порушенням встановлених у Кредитним договором строків. Однак, починаючи з 25 січня 2015року відповідач -1 повністю припинив виконання взятих на себе зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відсотки за кредитом нараховуються за формулою:

фактична сума кредиту * розмір відсоткової ставки за користування кредитом * кількість днів в періоді нарахування відсотків /365.

За розрахунком позивача сума, нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом станом на 14 квітня 2015року (включно), становить 1 481 051,73 грн.

Згідно з пунктом 12 Кредитного договору у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов'язань банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на користь банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Розрахунок пені проводиться на суму простроченого боргового зобов'язання за весь час прострочення з урахуванням облікової ставки НБУ:

- з 17 липня 2014року - 12,5% річних;

- з 13 листопада 2014року - 14,0% річних;

- з 06 лютого 2015року - 19,5% річних;

- з 04 березня 2015року - 30,0% річних.

Згідно з пунктом 9.4. Кредитного договору, якщо будь-який строк платежу за Кредитним договором випадає на небанківський день, то такий строк переноситься на перший наступний банківський день.

Для розрахунку пені за непогашення в строк суми кредиту (відсотків, комісії) використовується наступна формула:

прострочена сума кредиту (прострочена сума відсотків, прострочена сума комісії) * розмір подвійної облікової ставки НБУ * кількість днів прострочення / 365, де 365 - розрахункова база для розрахунку пені.

Пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків станом на 14 квітня 2015року (включно), яка не погашена відповідачем-1 складає 490288,43 грн. з яких : 382 764,39 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту; 107 524,04 грн. - пеня за порушення строків сплати відсотків за кредитом.

Пунктом 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлений строк позовної давності в один рік. Тобто, строк позовної давності, встановлений чинним законодавством України, зі стягнення пені, позивачем не порушено.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. У пункті 12.1. Кредитного договору зазначено, що нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням зобов'язання за весь час прострочення.

Враховуючи вищевикладене, загальний борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" перед Публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" за Кредитним договором, зі всіма змінами і доповненнями до нього, разом з сумою кредиту, відсотками та пенею за порушення строків виконання боргових зобов'язань станом на 14 квітня 2015року (включно) становить 23 616 340,16 грн., з яких:

- борг за кредитом - 21 645 000,00 грн.;

- борг за непогашеними відсотками за користуванням кредитом - 1 481 051,73 грн.;

- пеня за порушення строків сплати боргових зобов'язань - 490 288,43 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором, позивачем укладено договори поруки, а саме з:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" (відповідач -2) Договір поруки № 7.6-78/П-1 від 28 квітня 2009року зі змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковими угодами, зокрема, Додатковою угодою № 15 від 25 грудня 2014року, (далі Договір поруки -1), за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" поручилось перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов'язань, що випливають з Кредитного договору;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (відповідач -3) Договір поруки № 7.6-78/П-2 від 28 квітня 2009 року зі змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковими угодами, зокрема, Додатковою угодою № 15 від 25 грудня 2014року, (далі Договір поруки -2), за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" поручилось перед позивачем за виконання відповідачем -1 зобов'язань, що випливають з Кредитного договору;

- Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" (відповідач -4) Договір поруки № П-DNI-7.6-78/1 від 25 грудня 2014року (далі Договір поруки -3), за яким Приватне акціонерне товариство "Агро-Союз" поручилось перед позивачем за виконання відповідачем -1 зобов'язань, що випливають з Кредитного договору.

За пунктом 1.1 Кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу - 1 кредитні кошти у розмірі згідно з встановленим на момент укладення Кредитного договору лімітом - 54 365 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.2. статті 1 Договорів поруки, укладених позивачем з відповідачем -2, відповідачем -3 та відповідачем -4, відповідачі -2,3,4 відповідають перед позивачем за виконання зобов'язань відповідача -1 в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо. Пунктом 1.3 Договорів поруки визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі, як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Зважаючи на те, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення ними кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

У справі, яка переглядається, встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо поручителю ( пункт 1.3 Договору поруки-1).

Враховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 Цивільного кодексу України відсутні.

Пунктом 3.1 Договорів поруки передбачено, що у разі порушення зобов'язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину). Кредитор не зобов'язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов'язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов'язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів.

Укладання Договорів поруки погоджено протоколами засновників підприємств відповідачів по справі.

На виконання умов Договорів поруки та норм чинного законодавства, позивачем відповідачу -2 направлено письмову вимогу № DNI-61/257 від 06 квітня 2015року відповідачу -3 направлено письмову вимогу № DNI -61/258 від 06 квітня 2015року відповідачу -4 направлено письмову вимогу № DNI -61/259 від 06 квітня 2015року.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Договорів поруки -1, 2,3 поручитель зобов'язаний виконати пред'явлену йому вимогу кредитора у валюті зобов'язання в повному обсязі у строк не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання такої вимоги (за Договором поруки -3 протягом 5 банківських днів), проте, відповідачі - 1,2,3 не виконали своїх договірних зобов'язань перед позивачем.

Прострочений борг відповідачів -2,3,4 перед позивачем за Договорами поруки, розрахований на 14 квітня 2015рік (включно) становить 23 616 340,16 грн., з яких:

- борг за кредитом - 21 645 000,00 грн.;

- борг за непогашеними відсотками за користуванням кредитом - 1 481 051,73 грн.;

- пеня за порушення строків сплати боргових зобов'язань - 490 288,43 грн.

Докази, які б підтверджували погашення боргу за Кредитним договором до суду не надано.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі статтями 4, 173-175 і частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначалось вище, відповідач -1 не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи позивача не спростував.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (стаття 553 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України ( якою позивач обґрунтовував позовні вимоги) у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вимога, пред'явлена відповідачам - 2,3,4 щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Згідно зі статтею 554 Цивільного кодексу України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідачі -2,3,4 не надали суду доказів сплати боргів відповідача -1, які виникли перед позивачем по Кредитному договору.

Клопотання відповідача -2 про зупинення провадження у даній справі № 904/3635/15 до закінчення розгляду справи № 910/14459/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АГРО-СОЮЗ" до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» про визнання договору поруки припиненим ( а.с.157-159; т2) не може бути задоволено з наступних підстав.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; заміни однієї з сторін її правонаступником.

Згідно з пунктом 2.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" №1 від 24 листопада 2014 року передбачено, що вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі на підставі частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам слід враховувати викладене в пункті 3.16 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" та виходити з того, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина 1 статті 653 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" від 24 листопада 2014року, збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни забезпеченого порукою зобов'язання суди повинні розуміти як: підвищення розміру процентів або встановлення нових умов щодо порядку зміни розміру процентної ставки, що призведе до її збільшення; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; установлення або збільшення розміру неустойки; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо. Господарські суди мають враховувати, що згода поручителя надається в порядку та у спосіб, який передбачений договором поруки.

Статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено виключний перелік підстав припинення поруки.

Відповідно до пункту 3.1.4. Кредитного договору, однією з умов надання кредиту сторонами погоджено укладення банком та позичальником в забезпечення виконання боргових зобов'язань за цим Договором, угоди про забезпечення - договору застави товарів в обороті, відповідно до якого в заставу банку передаються нові трактори колісні New Holland T9040 та New Holland T9060 в загальній кількості 47 штук, балансовою вартістю 60 369 152,00 грн.

Додатковою угодою № 15 від 22 березня 2013 року до Кредитного договору позивачем з відповідачем -1 внесено зміни до умов надання кредиту, пункт 3.1.4 Кредитного договору викладеного у наступній редакції: "Укладення банком та позичальником угоди про забезпечення - договору застави товарів в обороті, (трактори колісні марок New Holland T9040, New Holland T9060 та Buhler Versatile) на суму не менше 40 501 909,86 грн. в забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком за цим Договором".

Тобто у Додатковій угоді № 15 від 22 березня 2013 року до Кредитного договору сторони погодили зменшення суми забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком, крім того таке зобов'язання забезпечується невизначеною кількістю сільгосптехніки, що свідчить про те, що задоволення вимог банку може відбутись за рахунок меншої кількості сільгосптехніки.

За пунктом 2.1.1.1. Договору поруки -1 позивач з відповідачем -2 визначили зобов'язання, що випливають з Кредитного договору: Повернути кредит, наданий у розмірі 54365000,00 грн. не пізніше 30 липня 2010 року, відповідно до наступного графіку: (погоджено графік з 30 вересня 2009 року до 30 липня 2010 року).

Згідно до статті 559 Цивільного кодексу України припинення договору поруки пов'язується зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не за зміною будь-яких умов договору.

На зміну умов основного договору, внаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України ( пункт 2.3 Договору).

Додатковою угодою № 15 від 25 грудня 2014 року до Договору поруки -1 позивач з відповідачем -2 виклали пункт 2.1.1.1. Договору поруки в новій редакції: Повернути кредит, наданий у розмірі 21 645 000,00 грн., відповідно до наступного графіку: (погоджено графік з 30 січня 2015 року до 05 січня 2016 року).

Наведене свідчить, що зміни до Кредитного договору, внесені Додатковою угодою № 15 від 22 березня 2013року про зменшення вартості заставного майна до 40501909,86 грн., що є значно більшою чим сума боргу за кредитним договором, яку просить стягнути позивач, жодним чином не збільшили обсягу відповідальності поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз", і ніяким чином не впливають на права та обов'язки скаржника та на обсяг його відповідальності перед кредитором.

Крім того, Додатковою угодою №15 від 25 грудня 2014року до Договору поруки -1 відповідач -2, як і інші поручителі іншими додатковими угодами, підтвердили свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення кредиту відповідача -1 у сумі 21 645 000,00 грн.

Також, колегія суддів, вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню і клопотання скаржника від 06 серпня 2015 року про відкладення розгляду справи для витребування Договору застави , укладеного між позивачем і боржником -1 та додаткових угод до нього, оскільки вказаний договір і додаткові угоди до нього міститься в матеріалах справи ( а.с. 198-211; т.2).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про покладення відповідальності за невиконання Кредитного договору та Договорів поруки на відповідачів 1,2,3,4, але вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення у відповідності до статей 546, 553, 554 Цивільного кодексу України.

Судовий збір , відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника, оскільки перегляд справи по апеляційній скарзі не звільнив його від відповідальності за невиконання умов Договору поруки-2.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-союз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року по справі № 904/3635/15 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року по справі № 904/3635/15 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» Дніпропетровська область, смт.Ювілейне, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз» Дніпропетровська область, смт.Ювілейне на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк "м. Київ заборгованість за Кредитним договором №7.6-78 від 28 квітня 2009року в загальному розмірі 23616340,16 гривень (двадцять три мільйони шістсот шістнадцять тисяч триста сорок гривень 16 копійок), з яких:

- 21645000,00 гривень (двадцять один мільйон шістсот сорок п'ять тисяч гривень 00 копійок) заборгованість за сумою кредиту;

- 1 481051,73 гривня (один мільйон чотириста вісімдесят одна тисяча п'ятдесят одна гривня 73 копійки) заборгованість за непогашеними відсотками за користуванням кредитом;

- 490288,43 гривень (чотириста дев'яносто тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 43 копійки) заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов'язань, а також 24 360,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень 00 копійок) судового збору.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» Дніпропетровська область, смт.Ювілейне та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» Дніпропетровська область, смт.Ювілейне на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк " м. Донецьк, заборгованість за Кредитним договором №7.6-78 від 28 квітня 2009року та договором поруки №7.6-78/П-2 від 28 квітня 2009року в загальному розмірі 23 616 340,16 гривень (двадцять три мільйони шістсот шістнадцять тисяч триста сорок гривень 16 копійок), з яких:

- 21645000,00 гривень (двадцять один мільйон шістсот сорок п'ять тисяч гривень 00 копійок) заборгованість за сумою кредиту;

- 1481 051,73 гривня (один мільйон чотириста вісімдесят одна тисяча п'ятдесят одна гривня 73 копійки) заборгованість за непогашеними відсотками за користуванням кредитом;

- 490 288,43 гривень (чотириста дев'яносто тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 43 копійки) заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов'язань, а також 24 360,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень 00 копійок) судового збору.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» Дніпропетровська область, смт.Ювілейне, та Приватного акціонерного товариства «Агро-Союз» Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Майське на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" м. Київ заборгованість за Кредитним договором №7.6-78 від 28 квітня 2009року та договором поруки №П-DNI-7.6-78/1 від 25 грудня 2014року в загальному розмірі 23 616 340,16 гривень (двадцять три мільйони шістсот шістнадцять тисяч триста сорок гривень 16 копійок), з яких:

- 21 645 000,00 гривень (двадцять один мільйон шістсот сорок п'ять тисяч гривень 00 копійок) заборгованість за сумою кредиту;

- 1 481 051,73 гривня (один мільйон чотириста вісімдесят одна тисяча п'ятдесят одна гривня 73 копійки) заборгованість за непогашеними відсотками за користуванням кредитом;

- 490 288,43 гривень (чотириста дев'яносто тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 43 копійки) заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов'язань, а також 24 360,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень 00 копійок) судового збору.

Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області відповідно до статей 116-117 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 серпня 2015 року.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.В.Джихур

Суддя І.М.Науменко