ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р.Справа № 922/3405/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків
про визнання недійсним правочину
за участю представників:

позивача - Бережко С.І., довіреність № 14-96 від 18.04.2014 року;

відповідача - Басарт Л.А., довіреність № 159/1 від 03.03.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (позивач) 10.06.2015 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків, в якій просить суд визнати недійсним односторонній правочин ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" - заяву № 308 від 29.04.2015 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 73818,84 грн. В якості правових підстав позову позивач, зокрема, вказує на норми статей 203, 204, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3405/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 07.07.2015 року об 11:00.

07.07.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву до 08.07.2015 року до 15:20 год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.07.2015 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 27629 від 08.07.2015 р.) задоволено та розгляд справи № 922/3405/15 відкладено на 04.08.2015 р. об 11:20 год., згідно з приписами ст. 77 ГПК України.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання з'явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у наданих раніше запереченнях на позов.

За висновками суду, матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим господарська справа №922/3405/15 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним із позивачем Договором купівлі-продажу природного газу № 17/12-БО-32 від 19.01.202 р., за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до відповідача - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу", господарським судом винесено наступні судові рішення:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.11.13 р. по справі № 922/3601/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2014 р., позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволені частково: з відповідача - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на користь позивача стягнуто основний борг в сумі 2072619,90 грн., 3% річних в сумі 94642,50 грн., пеню в сумі 29967,72 грн., 7% штрафу в сумі 43 851,12 грн., 4083,72 грн. інфляційних втрат, судовий збір в сумі 61290,70 грн. В частині стягнення з відповідача пені в сумі 269709,52 грн., 7% штрафу в розмірі 394660,12 грн., інфляційних втрат в сумі 10592,38 грн. - відмовлено оскільки зменшено неустойку, належну до стягнення, на 90 % на підставі ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України. В частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 155000,00 грн. провадження у справі припинено у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.03.2014 року по справі № 922/3601/13 касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 11.11.13 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.14 р. у справі №922/3601/13 в частині відмови у стягненні неустойки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області. В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.14 у справі №922/3601/13 залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи № 922/3601/13, предметом якого були позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 269709,52 грн., 7% штрафу в розмірі 394660,12 грн., рішенням господарського суду Харківської області від 27.05.14 р. позов в частині стягнення неустойки задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 89903,17 грн. пені та 7% штрафу в сумі 131553,37 грн., 4429,13 грн. судового збору; в частині стягнення пені в сумі 209774,07 грн. та 7% штрафу в сумі 306957,94 грн. відмовлено.

За результатом апеляційного перегляду справи № 922/3601/13 Харківський апеляційний господарський суд 23.10.2014 року виніс постанову, якою рішення змінив, перерахувавши розмір судових витрат. В частині зменшення розміру неустойки, належної до стягнення, - рішення залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2015 року касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.14 р. у справі №922/3601/13 залишено без змін.

Окрім того, рішенням господарського суду Харківської області від 14.10.2014 року по справі №922/3188/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 р., позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнути з відповідача - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" 44746,39 грн. 3% річних, 28295,51 грн. інфляційних втрат, 1823,26 грн. судового збору.

Спір між сторонами у даній господарській справі виник на стадії виконання сторонами вищевказаних судових рішень.

Так, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує, що 05.05.2015 року на адресу позивача від відповідача надійшла Заява за вих. № 308 від 29.04.2015 про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 73818,84 грн.

У вищевказаній Заяві відповідачем повідомлено позивача про те, що відповідно до Договору купівлі-продажу природного газу № 17/12-БО-32 від 19.01.12 р. за рішенням суду по справі № 922/3601/13 від 27.05.14 р. (з урахуванням ухвали суду від 27.01.15 про роз'яснення рішення) ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" є кредитором ПАТ НАК "Нафтогаз України" на зайво та помилково сплачену 05.12.14 року суму 73818,84 грн., у зв'язку із чим, на думку відповідача, ПАТ НАК "Нафтогаз України" є боржником.

Відповідачем також зазначено в Заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, що позивач - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є кредитором відповідача - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на суму 73818,84 грн. (по договору № 17/12-БО-32 від 19.01.12 р.) за рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/3188/13 від 14.10.2014 року, де відповідач - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" є боржником. Вказані вище зобов'язання за вищезазначеними рішеннями судів по договору припиняються у сумі 73818,84 грн. (т.с. І а.с. 12).

Таким чином, відповідач вважає зазначені вище зобов'язання зустрічними, однорідними та такими, зарахування яких допускається законодавством України.

Тобто, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідач повідомив позивача про припинення зобов'язання відповідача щодо сплати заборгованості на суму 73818,84 грн. на користь позивача шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, відповідачем вчинено односторонній правочин в розумінні ст. 202, ст. 203 Цивільного кодексу України.

Також, 05.05.2015 року позивачем отримані від відповідача Заперечення по акту звіряння за вих. № 309 від 29.04.2015р., в якому відповідачем зазначено, зокрема, про те, що всі санкції та судовий збір по всім рішенням суду були сплачені в повному обсязі (т.с. І а.с. 13).

Позивач не погоджується із зазначеною вище Заявою відповідача за вих. № 308 від 29.04.2015 р. про зарахуванням зустрічних однорідних вимог, вважає її безпідставною, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, на підставі чого, наполягає на визнанні судом вказаного правочину недійсним.

Відповідач проти позову заперечує повністю, в обґрунтування своїх заперечень, останнім наголошено, що позивачу - ПАТ "НАК Нафтогаз України" відповідачем - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу", як боржником за вищевказаними судовими рішеннями сплачені всі суми в повному обсязі в межах задоволених позовних вимог, проте на 73818,84 грн. більше.

Так, відповідачем зазначено, що платіжним дорученням (меморіальним ордером) № 75896717 від 05.12.2014р. з рахунку відповідача в АТ "Ощадбанк" із спеціальним режимом використання на спец рахунок позивача було помилково перераховано 73818,84 грн. за рішенням суду по справі № 922/3601/13 та по договору № 117/12-БО-32 від 19.01.2012 р. (т.с. І а.с. 63), про що на адресу позивача після виявлення помилкової сплати грошової суми в розмірі 73818,84 грн. була направлена відповідна Заява № 924 від 17.12.2014р. про повернення коштів 73818,84 грн. на підставі ст.1212 ЦК України, як безпідставно отриманих коштів (т.с. І а.с. 61-62). Відповіді від позивача відповідач так і не отримав.

Відповідач зазначає про те, що станом на 31.12.2014р. між сторонами було здійснено звіряння розрахунків шляхом підписання акту. За даними вказаного акту заборгованість відповідача за вищевказаним Договором № 117/12-БО-32 від 19.01.2012 р. склала 1046,32 грн. (т.с. І а.с. 64).

Таким чином, оскільки за даними бухгалтерського обліку позивача станом на 31.12.2014р. заборгованості не існувало, відповідач вважає, що Заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 73818,84 грн. позивачем була фактично врахована.

Проте, відповідачем наголошено, що при оформленні наступного акту звіряння виявилось, що за даними бухгалтерського обліку позивача, останній нараховує зайву заборгованість по штрафним санкціям в розмірі 73818,84 грн. по договору № 117/12-БО-32 від 19.01.2012р.

Враховуючи вищенаведені обставини, відповідачем зазначено, що всі вищезазначені рішення суду виконувались з боку останнього в добровільному порядку, оплати проведені в повному обсязі. На примусовому виконанні на даний час накази господарського суду Харківської області по справам № 922/3601/13 та №922/3188/14 - відсутні.

Відповідач наголошує, що з боку відповідача існує переплата грошових коштів в розмірі 73818,84 грн. за договором № 117/12-БО-32 від 19.01.2012р. , у зв'язку з чим відповідачем проведений взаємозалік шляхом направлення Заяви (т.с. І а.с. 12).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно з ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов'язання зарахуванням, є ясність (прозорість) вимог, коли між сторонами немає спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Водночас, ПАТ "НАК "Нафтогаз України", довідавшись про наявність Заяви за вих. № 308 від 29.04.2015 р. (т.с. І а.с. 12) про вчинення одностороннього правочину по зарахуванню зустрічних однорідних вимог звернувся з даним позовом до господарського суду, з чого вбачається, що він протиставляє такому зарахуванню певні заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Також можливе, часткове зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов'язання.

Зарахування здійснюється за наявності таких умов:

1) вимоги сторін мають буди зустрічними, тобто такі які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами, де кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим;

2) вимоги мають бути однорідними;

3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені атами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Слід зазначити, що на однорідність вимог не впливають підстави виникнення зобов'язання, а має значення лише природа зобов'язання, в даному випадку грошові вимоги сторін не є зобов'язальними, тобто не є однорідними, строк виконання за якими настав.

Викладені відповідачем в Заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 308 від 29.04.2015 р. обставини свідчать про відсутність у позивача грошового зобов'язання перед відповідачем, як наслідок не може бути припинене зобов'язання, якого не існує шляхом зарахування відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, вказані вимоги відповідача до позивача не є зустрічними та однорідними, що дає підстави дійти висновку про відсутність між сторонами зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 1 ст.236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Наведені вище обставини переконливо свідчать про те, що правочин про зарахування зустрічних вимог, вчинений відповідачем шляхом подання заяви від за вих. № 308 від 29.04.2015 р., є недійсним з моменту його вчинення і не створює жодних прав та обов'язків, настання яких відповідач передбачив за змістом правочину.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1218,00 грн. в даному разі, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним односторонній правочин Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" - Заяву за вих. № 308 від 29.04.2015 року про зарахуванням зустрічних однорідних вимог в сумі 73818,84.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61018, м. Харків, вул. Балакірєва, 3, , р/р 582 у ФХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харків, Код банку: 351823) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, , р/р №1 у П АТ "Державний ощадний банк", МФО 300465) - 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв