ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" серпня 2015 р. Справа № 907/860/15

За позовом публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк", м. Київ

ДО товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М", с. Мужієво Берегівського району

ПРО стягнення суми 32 750 000грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави в рахунок погашення заборгованості шляхом їх реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною визначеною сторонами в договорі іпотеки та застави, зобов'язання вчинити дії по передачі спірного майна на період до його реалізації позивачу в порядку вимог статті 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство „ВТБ Банк", м. Київ звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М", с. Мужієво Берегівського району про стягнення суми 32 750 000грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави в рахунок погашення заборгованості шляхом їх реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною визначеною сторонами в договорі іпотеки та застави, зобов'язання вчинити дії по передачі спірного майна на період до його реалізації позивачу в порядку вимог статті 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2015р. порушено провадження у справі №907/860/15, у відповідності до вимог статті 27 ГПК України судом залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: закрите акціонерне товариство „Котнар" в особі арбітражного керуючого Червоної Ганни Олександрівни, с. Мужієво, вул.. Ф. Ракоці ІІ, 274/А Берегівського району. та призначено справу до розгляду на 18.08.2015р.

До позовної заяви позивачем подано також заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно відповідно до Договору застави обладнання за реєстровим №2139, Договору застави обладнання за реєстрованим №2140 та Договору застави обладнання за реєстровим №2141, що належить ТОВ „Котнар-М".

Зазначена заява обґрунтована тим, що оскільки зобов'язання перед ПАТ „ВТБ Банк" залишаються непогашеними, вимога про сплату боргу ТОВ „Котнар-М" не виконана, розмір заборгованості є значним, Банк вбачає наявну необхідність у застосуванні судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на заставне майно.

Відповідно до приписів статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, позов, згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України, забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

При цьому, заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного права. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Разом з тим, позивачем та поданими ним документами не підтверджено беззаперечно вчинення відповідачем дій, які були б спрямовані на відчуження спірного майна з огляду на спеціальний режим заставного майна в силу норм чинного законодавства.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк", м. Київ про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно відповідно до Договору застави обладнання за реєстровим №2139, Договору застави обладнання за реєстрованим №2140 та Договору застави обладнання за реєстровим №2141, що належить ТОВ „Котнар-М" прийняти до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 18.08.2015р. о 11год.30хв.

2. Зобов'язати позивача подати суду додаткове обгрунтування поданого ним клопотання із наведенням відповідних доказів у підтвердження викладеного.

Суддя О.Ф. Ремецькі