ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Справа № 916/469/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Воліка І.М. (доповідача), Акулової Н.В., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Одеська будівель- на компінія "ВІКОІЛ"
на постановувід 21.04.2015
Одеського апеляційного господарського суду
та на додаткову постанову від 23.04.2015
Одеського апеляційного господарського суду
у справі№ 916/469/14
господарського суду Одеської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська будівельна компінія "ВІКОІЛ"
до1) Одеської міської ради, 2) Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" ім. Ю.М.Білоконя",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача1)Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача2) Комунального підприємства "Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування". 3) Управління архітектури та містобудування Одеської області, 4) Виконавчого комітету Одеської міської ради,
провизнання права та скасування рішень
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачане з'явились;
відповідача-1Бондаренко І.О. (дов. від 14.01.2015 № 6/исх-гс):
відповідача-2не з'явились;
третьої особи-1не з'явились;
третьої особи-2не з'явились;
третьої особи-3не з'явились;
третьої особи-4не з'явились;
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська будівельна компанія "ВІКОІЛ" (надалі - ТОВ "ОБК "ВІКОІЛ") звернулося до господарського суду з позовом до Одеської міської ради (надалі - Одеської міськради, відповідач) про визнання права позивача на розробку спільно з Українським науково-дослідницьким інститутом проектування міст "Дніпромісто" ім. Ю.М.Білоконя детального плану території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в місті Одеса на підставі рішення Одеської міськради від 18.11.2003 № 1929-XXIV, генерального Договору про спільну інвестиційну діяльність № 22 від 02.04.2004, Договору на виконання містобудівної документації № 620-02/1-2004 від 14.05.2004; а також визнати недійсним рішення Одеської міськради від 08.07.2011 № 813-VI "Про розробку детального плану території берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т.Г. Шевченка до 16-ої станції Великого Фонтану"; визнати недійсним рішення Одеської міськради від 16.04.2013 №3316-VI "Про втрату чинності рішення Одеської міськради від 18.11.2003 №1929-IV та про скасування рішення виконавчого комітету Одеської міськради від 26.09.2005 № 583".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.03.2014 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю.М. Білоконя" та Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міськради, а також на стороні відповідача Комунальне підприємство "Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування" (КП "Одеспроект") та Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.08.2014 до участі у справі в якості іншого відповідача залучено Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" ім. Ю.М. Білоконя".

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.11.2014 у справі № 916/469/14 (колегія суддів: Власова С.Г. - головуючий, судді - Шаратов Ю.А., Желєзна С.П.), позов задоволено частково; визнано недійсним рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 №813-VI "Про розробку детального плану території берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т.Г. Шевченка до 16-ої станції Великого Фонтану"; визнано недійсним рішення Одеської міської ради від 16.04.2013 №3316-VI "Про втрату чинності рішення Одеської міської ради від 18.11.2003 №1929-IV та про скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.09.2005 №583"; решті позову відмовлено; стягнуто з Одеської міської ради на користь ТОВ "Одеська будівельна компанія "ВІКОІЛ" судовий збір у розмірі 2436,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 у справі № 916/469/14 (колегія суддів: Таран С.В. - головуючий, судді - Величко В.А., Пироговський В.Т.), апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено; рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2014 у справі № 916/469/14 в частині визнання недійсними рішень Одеської міської ради від 08.07.2011 №813-VІ та від 16.04.2013 №3316-VІ скасовано; припинено провадження у справі № 916/469/14 в частині позовних вимог про визнання недійсними рішень Одеської міської ради від 08.07.2011 №813-VІ "Про розробку детального плану території берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т. Г. Шевченка до 16-ї станції Великого Фонтану" та від 16.04.2013 №3316-VІ "Про втрату чинності рішення Одеської міської ради від 18.11.2003 №1929-ІV та про скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.09.2005 № 583". В решті рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2014 у справі №916/469/14 залишено без змін.

Додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 у справі № 916/469/14 (колегія суддів: Таран С.В. - головуючий, судді - Величко В.А., Пироговський В.Т.), стягнуто з ТОВ "Одеська будівельна компанія "ВІКОІЛ" на користь Одеської міської ради 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з постановленими судовими актами суду апеляційної інстанції, позивач - ТОВ "Одеська будівельна компанія "ВІКОІЛ" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 скасувати, і залишити в силі рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2014. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами порушено норми процесуального та матеріального права, і зокрема, ст. ст. 12, 35 Господарського процесуального кодеку України (надалі - ГПК України), ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що призвело до неповного дослідження усіх обставин справи, які мають значення для правильно вирішення спору по суті, що є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Відповідачем-1 надано суду письмові пояснення у яких він заперечує проти доводів касаційної скарги та просив залишити оскаржувані судові акти без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представника відповідача-1 та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідно до рішення від 18.11.2003 №1929-ХХІV "Про розробку детальних планів територій у 2003-2004 роках" Одеська міська рада вирішила: 1) Розробити у 2003-2004 роках детальні плани територій (надалі - ДПТ) м. Одеси: берегових схилів у межах третього рекреаційного комплексу (10-13 ст. Великого Фонтану); берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія"; гідропарку "Лузанівка"; території у районі телевізійного передавального центру на Люстдорфській дорозі; 2) Доручити виконавчому комітету Одеської міської ради: 2.1. визначити замовниками розробки детальних планів територій, вказаних у п. 1, управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя та управління капітального будівництва; 2.2. протягом двох тижнів після прийняття цього рішення повідомити через ЗМІ про початок розроблення детальних планів територій, а також про форми, місце і строк подання фізичними та юридичними особами пропозицій щодо цієї документації; 2.3. протягом місяця після завершення розроблення відповідних детальних планів території повідомити через ЗМІ про місце їх розгляду, форми, місце і строк подання пропозиції (зауважень), порядок їх обговорення; 2.4. контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію міської ради з будівництва, архітектури та земельних правовідносин.

18.03.2004 Виконавчий комітет Одеської міськради (листом за вих. №03-255/вих) повідомив Директора ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю.М. Білоконя", що замовником ДПТ буде виступати Управління інженерного захисту території та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ОБК "ВІКОІЛ", яке буде фінансувати розробку ДПТ, у зв'язку з чим рада просила підготувати кошторисно-договірну документацію та розробити детальний план території на вищезазначену місцевість.

На виконання рішення від 18.11.2003 №1929-ХХІV "Про розробку детальних планів територій у 2003-2004 роках", 02.04.2004 між ТОВ "ОБК "ВІКОІЛ" (надалі - Інвестор) та Одеської міськради в особі начальника Управління інженерного захисту території міста й розвитку узбережжя ОМР ОСОБА_7 (надалі - Управління інженерного захисту) укладений Генеральний договір про спільну інвестиційну діяльність № 22, відповідно до умов якого Учасники Договору зобов'язуються спільно діяти з метою створення умов для забудови території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в м. Одесі, для цього: на 1-му етапі здійснити поновлення топографічної зйомки масштабу 1:2000; на 2-му етапі розробити та затвердити у встановленому порядку детальний план території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в м. Одесі; на 3-му етапі затвердити у встановленому порядку проектну документацію (ескізний проект) забудови території від пляжу "Отрада" до провулку Шампанський в м. Одесі виготовлену паралельно з розробкою детального плану території та у відповідності до нього; на 4-му етапі підготувати та узгодити необхідну документацію щодо отримання Інвестором прав на проектування та забудову земельної ділянки від пляжу "Отрада" до провулку Шампанський в м. Одесі об'єктами рекреаційного призначення (будинками відпочинку сімейного типу, готелями, розважальними закладами загального користування та іншими об'єктами), тобто згідно ст. 31 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" отримати відповідний розпорядчий документ Одеського міського Голови з подальшим отриманням, в установленому законодавством України порядку, рішення ОМР щодо надання вищевказаної земельної ділянки Інвестору для забудови на умовах оренди строком на 5 років з правом її подальшого першочергового викупу (п. 1.1. Договору).

Договір набирає сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного досягнення Учасниками мети спільної діяльності та виконання обов'язків сторін, визначених у п.п. 4.1.1, 4.1.2. цього Договору (п. 9.1. Договору).

Також, 14.05.2004 на виконання рішення від 18.11.2003 №1929-ХХІV "Про розробку детальних планів територій у 2003-2004 роках" між ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю.М. Білоконя" (надалі - Виконавець), Одеською міськрадою через Управління інженерного захисту території міста й розвитку узбережжя ОМР (надалі - Замовник-1) і ТОВ "ОБК "ВІКОІЛ" (надалі - Замовник-2) укладено Договір на виконання містобудівної документації (ДПТ берегових схилів м. Одеса) №620-02/1-2004, у порядку та на умовах якого Замовники доручають, Замовник-2 сплачує, Виконавець зобов'язується розробити у відповідності до завдання на розробку ДПТ і передати Замовникам, по одному екземплярові кожному містобудівну документацію, а саме: детальний план території берегових схилів м. Одеси від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія", Замовник-1 зобов'язується погодити та забезпечити затвердження матеріалів ДПТ Одеською міською радою (п. 1.1. Договору ДПТ).

Термін розробки ДПТ - 4 місяці з часу надання Замовником-2 поновленої топографічної зйомки (п. 1.2. Договору ДПТ).

Зміст і терміни виконання ДПТ визначаються Календарним планом виконання робіт (Додаток №1), що є невід'ємною частиною цього Договору (п. 1.3. Договору ДПТ).

Виконавець зобов'язаний вчасно і якісно виконати роботи відповідно Договору, Календарного плану виконання робіт. Обов'язок приступити до виконання робіт по ДПТ наступає не раніше і при умові отримання Виконавцем від Замовників необхідних вихідних даних та сплати Замовником-2 першого авансового платежу (п. 2.1.1. Договору ДПТ).

Цей Договір набирає сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, але в будь-якому випадку не раніше підписання Авторської угоди (Додаток №4). Даний Договір діє до повного виконання сторонами договірних зобов'язань (п. п. 7.1.,7.2. Договору ДПТ).

Згідно з Додатковою угодою №1-2006 від 11.05.2006 до Договору №620-02/1-2004, сторони вирішили п. 3.1. Договору викласти у наступній редакції: Загальна вартість робіт відповідно до п. 1.1. цього Договору, на підставі погодженої сторонами відомості перерахунку (Додаток №2), складає 403 775,00 грн. Крім цього 20% ПДВ - 80 755,00 грн. Всього до сплати - 484 530,00 грн. Сплачено станом на 10.05.2006 з ПДВ 119 451,20 грн. Підлягає перерахуванню з ПДВ 365078,80 грн.

Згодом, Виконавчим комітетом Одеської міськради прийнято рішення від 26.09.2005 № 583 "Про завершення розробки детального плану території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" та надання дозволу ТОВ "ОБК Вікоіл" на виконання ескізного проекту комплексу пансіонатів з апартаментами та курортно-рекреаційного парку на береговому схилі, в межах від пров. Купального до вул. Віце-адмірала Азарова", згідно з яким вирішила: 1. Управлінню інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя ОМР укласти договір з Державним науково-дослідним інститутом "Діпромісто" на завершення розробки вищезгаданого детального плану території до кінця поточного року; 2. Після погодження, експертизи, громадського обговорення та затвердження детального плану території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" надати дозвіл ТОВ "ОБК Вікоіл" на виконання ескізного проекту комплексу пансіонатів з апартаментами та курортно-рекреаційного парку на береговому схилі, в межах від пров. Купального до вул. Віце-адмірала Азарова, на земельній ділянці орієнтованою площею до 18,0 га; 3. Зобов'язати ТОВ "ОБК Вікоіл": 3.1. взяти участь у фінансуванні розроблення вищезгаданого детального плану території, разом з іншими зацікавленими інвесторами; 3.2. Розробити ескізний проект будівництва комплексу пансіонатів з апартаментами та курортно-рекреаційного парку, погодити та затвердити його згідно з чинним законодавством.

На виконання вищезазначеного рішення Одеської міської ради та вказаних Договорів, позивачем для розробки ДПТ внесено інвестицій на суму 341 541,20 грн. Однак, Одеська міська рада свої зобов'язання щодо надання необхідних даних Виконавцю виконала неналежним чином, у зв'язку з чим 27.07.2006 ДП УДНДІПМ "Діпромісто" імені Ю.М. Білоконя звернулося до начальника Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради з листом, в якому просить останнього надати матеріали земельного кадастру на територію, що проектується, згодом, 27.11.2006 звернулося до начальника Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, згідно з яким інститут зазначив, що у зв'язку з ненаданням Замовниками проекту даних земельного кадастру, а також з невизначеністю Управління архітектури та містобудування Одеської міськради щодо представлених варіантів ескізних пропозицій забудови території в межах проектування, Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДНІПРОМІСТО" ім. Ю.М. Білоконя" не може здійснювати подальшу розробку ДПТ. Внаслідок таких дій з боку ОМР розробка ДПТ була зупинена.

08.07.2011 Одеська міськрада прийняла рішення №813-VI "Про розробку детального плану території берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т.Г. Шевченка до 16-ої станції Великого Фонтану" Одеська міськрада вирішила: 1. розробити детальний план території берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т.Г. Шевченка до 16-ої станції Великого Фонтану; 2. Визначити замовником містобудівної документації, зазначеної в п.1 цього рішення, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради; 3. Департаменту інформації та зв'язків з громадськістю Одеської міської ради протягом двох тижнів після прийняття цього рішення забезпечити його оприлюднення у ЗМІ; 4. Контроль з виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Одеської міськради з планування забудови територій та архітектури.

Водночас, неналежне виконання Одеською міськрадою зобов'язань за Договором №620-02/1-2004 від 14.05.2004 стало підставою для звернення Замовника-2 (позивача) до суду, і за рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2012 по справі №13/191-3/291 зобов'язано Одеську міськраду в особі Управління інженерного захисту території міста й розвитку узбережжя ОМР виконати умови п.4.1.2. Генерального договору про спільну інвестиційну діяльність №22 від 02.04.2004 та надати ТОВ "ОБК "Вікоіл" матеріали земельного кадастру на територію берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в м. Одеса, зокрема: координати вершин полігону земельної ділянки, назву юридичної особи-власника або землекористувача, адресу ділянки, цільове призначення земельної ділянки; зобов'язано Одеську міськраду в особі Управління інженерного захисту території міста й розвитку узбережжя ОМР виконати умови п. 2.2.2. Договору на виконання містобудівної документації №620-02/1-2004 від 14.05.2004 та надати Українському державному науково-дослідницьким інститутом проектування міст "ДНІПРОМІСТО" матеріали земельного кадастру на територію берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в м. Одеса; зобов'язано Одеську міську раду в особі Управління інженерного захисту території міста й розвитку узбережжя ОМР виконати п. 4.1.2. Генерального договору про спільну інвестиційну діяльність №22 від 02.04.2004 та погодити ескізний проект забудови берегових схилів від пров. Купального до вул. Віце-адмірала Азарова в м. Одеса ТОВ "ОБК "Вікоіл", який передано 13.11.2006 до Управління архітектури та містобудування ОМР; зобов'язано Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" виконати умови Договору на виконання будівної документації №620-02/1-2004 від 14.05.2004, розробити детальний план території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в місті і передати його ТОВ "ОБК "Вікоіл".

27.07.2012 під час проведення сумісної наради за участю позивача та представників ДП Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДНІПРОМІСТО" ім. Ю.М. Білоконя", стало відомо, що на підставі рішення ОМР №813-VI "Про розробку детального плану території берегових схилів від ЦПКтаВ ім.Т.Г. Шевченка до 16-ої станції Великого Фонтану", КП "Одеспроект" здійснює розробку ДПТ території, яка повністю поглинає територію берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія".

Як з'ясувалося, на виконання рішення Одеської міськради від 08.07.2011 №813-VI, 05.07.2012 між Управлінням архітектури та містобудування Одеської міськради та КП "Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування" укладений Договір № 84/12 щодо розробки останнім ДПТ берегових схилів від ЦПКтаВ ім.Т.Г. Шевченка до 16 ст. Великого Фонтану, який набрав чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2012.

Таким чином, Одеська міськрада вдруге прийняла рішення про розробку ДПТ території берегових схилів щодо однієї і тієї ж самої території берегових схилів.

В подальшому, 16.04.2013 Одеською міськрадою прийнято рішення №3316-VI "Про втрату чинності рішення Одеської міської ради від 18.11.2003 №1929-ІV та про скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.09.2005 № 583", відповідно до якого: 1. Рішення Одеської міської ради від 18.11.2003 №1929-ІV "Про розробку детальних планів територій у 2003-2004 роках" вважати таким, що втратило чинність; 2. Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.09.2005 № 583 "Про завершення розробки детального плану території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" та надання дозволу ТОВ "ОБК Вікоіл" на виконання ескізного проекту комплексу пансіонатів з апартаментами та курортно-рекреаційного парку на береговому схилі, в межах від пров. Купального до вул. Віце-адмірала Азарова" скасувати; 3. Не схвалювати укладення Договору від 02.04.2004 №22, укладеного між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та ТОВ "ОБК Вікоіл" та Договору від 14.05.2004 №620-02/12004, укладеного між управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міськради та ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" ім.. Ю.М.Білоконя та вчинення дій на їх виконання; 4. Визнати протиправним і таким, що суперечить закону волевиявлення виконавчого органу Одеської міськради - Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя на укладання Договору від 02.04.2004 №22 та Договору від 14.05.2004 №620-02/12004; 5. Скасувати погодження та підписання Договору від 02.04.2004 №22 та Договору від 14.05.2004 №620-02/12004 не уповноваженою особою-начальником Управління інженерного захисту та розвитку узбережжя та вважати договори такими, що ніколи не укладалися Одеською міською радою.

Разом з тим, 06.12.2013 між ТОВ "ОБК Вікоіл" та ДП УДНДІПМ "Діпромісто" імені Ю.М. Білоконя як сторонами Договору №620-02/1-2004 укладено Додаткову угоду №1-2013, у пункті 1 якої сторони вирішили п. 3.1. Договору №620-02/1-200 викласти у наступній редакції: Загальна вартість робіт відповідно до п. 1.1. цього Договору складає 341451,20 грн. з ПДВ. Сторони Додаткової угоди констатують, що зобов'язання Замовника-2 щодо оплати Виконавцю за виконані роботи відповідно до п. 1 цієї Додаткової угоди 341 451,20 грн. виконані, і Виконавець не має щодо оплати виконаних робіт претензій до Замовника-2. Сторони Додаткової угоди констатують, що зобов'язання Виконавця згідно п. 1.1 Договору № 620-02/1-2004 від 14.05.2004 і рішень господарського суду м. Києва від 01.03.2012, від 13.03.2013 (передано ДПТ) виконані та Замовник-2 не має претензій до Виконавця щодо виконаних робіт по розробці детального плану території берегових схилів м. Одеси від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія".

Зазначеною Додатковою угодою Замовник-2 (позивач) та Виконавець (відповідач-2) підтвердили виконання своїх зобов'язань по Договору на виконання містобудівної документації (ДПТ берегових схилів м. Одеса) №620-02/1-2004 у повному обсязі.

Виходячи з того, що на підставі рішення від 18.11.2003 №1929-ХХІV "Про розробку детальних планів територій у 2003-2004 роках" та Договору №620-02/1-2004 від 14.05.2004 позивачем разом з відповідачем-2 здійснено розробку детального плану території берегових схилів м. Одеси від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія", а рішенням господарського суду Одеської області від 19.08.2013 по справі № 916/1188/13 (предметом якого було визнання недійсним Договору № 84/12 про закупівлю послуг за державні кошти від 05.07.2012, укладеного між Управлінням архітектури та містобудування Одеської міськради та КП "Одеське міське проекто-виробничого бюро архітектури та містобудування" про розробку останнім ДПТ берегових схилів від ЦПКтаВ ім.Т.Г. Шевченка до 16 ст. Великого Фонтану) встановлено, що Договір № 84/12 від 05.07.2012 та Генеральний договір про спільну інвестиційну діяльність № 22 від 02.04.2004 фактично мають тотожний предмет та територія берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т.Г. Шевченко до 16-ї станції Великого Фонтану повністю поглинає в собі територію берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія", і зазначене перешкоджає позивачу належно виконати умови Договору про спільну інвестиційну діяльність № 22 від 02.04.2004 і отримати право на використання та забудову земельної ділянки згідно Додаткової угоди від 14.09.2004 до цього Договору, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання за ним права на розробку спільно з Українським науково-дослідницьким інститутом проектування міст "Дніпромісто" ім. Ю.М.Білоконя детального плану території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в місті Одеса та визнання недвйним рішень Одеської міськради від 08.07.2011 № 813-VI та від 16.04.2013 №3316-VI.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

В пункті 42 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що питання щодо затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про планування і забудову територій" (в редакції чинній на момент винесення рішення ОМР від 18.11.2003) рішення про розроблення детальних планів території приймаються відповідними радами за поданням їх виконавчих органів, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції. На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території. Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

За встановлених обставин та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання в судовому порядку визнати право позивача на розробку ДПТ порушує передбачену Конституцією України виключну компетенцію органів місцевого самоврядування в особі Одеської міської ради.

Оскільки до компетенції суду не відноситься питання щодо розробки спільно з Українським науково-дослідницьким інститутом проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю.М.Білоконя детального плану території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в місті Одеса на підставі рішення ОМР від 18.11.2003 № 1929-XXIV, Генерального договору про спільну інвестиційну діяльність №22 від 02.04.2004, Договору на виконання містобудівної документації №620-02/1-2004 від 14.05.2004, з огляду на виключну компетенцію органів місцевого самоврядування, тому суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не віпдовідає встановленим законодавством способам захисту, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення ОМР від 08.07.2011 №813-VI "Про розробку детального плану території берегових схилів від ЦПКтаВ ім. Т.Г. Шевченка до 16-ої станції Великого Фонтану" та ОМР від 16.04.2013 №3316-VI "Про втрату чинності рішення ОМР від 18.11.2003 №1929-IV та про скасування рішення виконавчого комітету ОМР від 26.09.2005 № 583", місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення порушують права та інтереси позивача, як сторони правовідносин, які виникли на підставі цих рішень та є перешкодою для виконання позивачем (та іншими учасниками правовідносин) своїх обов'язків за вище переліченими договорами, з огляду чого наявні правові підстави для визнання недійсними оскаржуваних рішень, тому позовні вимоги в цій частині задоволено.

Апеляційний господарський суд повторно переглядаючи справу погодився з висновками місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов'язання в судовому порядку визнати право позивача на розробку ДПТ, оскільки ст. 17 Закону України "Про основи містобудування" визначено, що розробка містобудівної документації здійснюється проектними організаціями, іншими юридичними особами, які мають ліцензії на виконання відповідних робіт, що видаються в порядку, встановленому законодавством.

Позивач не є проектною організацією та не має відповідної ліцензії на розробку містобудівної документації. Жодним рішенням органу місцевого самоврядування його не визнано особою, що має право на розробку детального плану території в м.Одесі. Питання щодо прийняття рішень про розроблення детальних планів території також не відноситься до компетенції позивача.

При цьому судом апеляційної інстанції зауважено, що звертаючись до суду з позовом ТОВ "ОБК "Вікоіл" просило визнати за ним спільно з Українським науково-дослідницьким інститутом проектування міст "Діпромісто" ім.Ю.М.Біло-коня право на розробку детального плану території берегових схилів у м.Одеса, при цьому обгрунтовуючи позовні вимоги порушенням власних прав, тобто поза відносинами представництва інтересів зазначеного інституту. Між тим законом не передбачено право особи звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів іншої особи поза відносинами представництва.

Крім цього, як вірно встановлено місцевим господарським судом, детальний план території берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" розроблений Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто" ім. Ю.М. Білоконя" на виконання Договору №620-02/1-2004 від 14.05.2004, про що свідчить Акт №317 здачі-приймання виконаних робіт від 06.12.2013 та інші матеріали справи, що підтверджує виконання стронами як своїх договірних зобов'язань так і завершення (виконання) цієї розробки на підставі Рішення від 18.11.2003 №1929-ХХІV "Про розробку детальних планів територій у 2003-2004 роках".

Зазначені обставини, свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання за ТОВ "ОБК "Вікоіл" права на розробку берегових схилів від пляжу "Ланжерон" до курорту "Аркадія" в м.Одеса.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Одеської міськради від 08.07.2011 № 813-VI та рішення Одеської міськради від 16.04.2013 №3316-VI виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

В частині 1 ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята ст. 59 Закону).

Судом апеляційної інстанції зауважено, що приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними рішень Одеської міської ради №813-VI від 08.07.2011 та №3316-VI від 16.04.2013, місцевий господарський суд Одеської області дійшов висновку про те, що прийняття цих рішень суперечить чинному законодавству, при цьому ні позивачем у позовній заяві, ні місцевим господарським судом не наведено жодної конкретної норми законодавства, якій суперечить зазначене рішення.

Водночас, місцевим господарським судом з урахуванням приписів ст. 12 ГПК України, не вирішено питання чи є даний спір в частині визнання недійсними рішень Одеської міської ради №813-VІ від 08.07.2011 та №3316-VІ від 16.04.2013 господарським та чи підлягає він вирішенню в порядку господарського судочинства.

Так, в силу приписів ст. ст. 1, 12 ГПК України господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під поняттям "справа адміністративної юрисдикції", наведеного у ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта (інформаційний лист Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2.-2005).

Згідно з преамбулою Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною третьою статті 24 цього Закону встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст. 25 Закону).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключною компетенцією міських рад є, зокрема, вирішення відповідно до закону питань затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації; затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про основи містобудування", яка кореспондується з положеннями ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", визначено, що до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Виходячи з правового аналізу вищенаведених правових норм, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відносини у сфері планування і забудови територій не засновані на юридичній рівності сторін чи на вільному волевиявленні; органи місцевого самоврядування у здійсненні ними відповідних функцій не наділені господарською компетенцією.

Приймаючи рішення від 08.07.2011 №813-VІ та від 16.04.2013 №3316-VІ Одеська міська рада діяла не як суб'єкт господарювання, а як уповноважений державою орган влади з питань містобудування, до виключної компетенції якого відноситься як прийняття рішення про розроблення детальних планів територій, так і затвердження цих планів відповідно до чинного законодавства.

Право Одеської міської ради скасовувати рішення свого виконавчого комітету, який відповідно до статей 51, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підзвітний та підконтрольний місцевій раді, є також саме управлінськими повноваженнями ради.

Отже, виходячи з предмету позову та враховуючи вищенаведені правові положення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог прийнято з порушення процесуального законодавства та неправильного застосування норм матеріального права, а тому рішення в цій частині скасовано, а провадження у даній справі в частині вимог про скасування рішень Одеської міської ради від 08.07.2011 №813-VІ та від 16.04.2013 №3316-VІ припинено на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України, оскільки спір в цій частині є публічно-правовим спором, а тому відноситься до компетенції адміністративних судів.

Визначаючи правову природу спору між позивачем та відповідачем-1, апеляційний господарський суд вірно визначив його правову природу як адміністративного спору, оскільки в цих спірних правовідносинах відповідач-1 виступає як орган місцевого самоврядування і прийняв рішення в межах владних повноважень, а не як рівноправний учасник господарських правовідносин.

За таких обставин Вищий господарський суд України вважає, що суд апеляційної інстанції вірно кваліфікував спірні правовідносини як адміністративні і правомірно скасував в цій частині рішення місцевого суду та припинив провадження у справі, з огляду на що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків суду та пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції. Крім цього, всі доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій, їм дана належна оцінка, тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судами висновків.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а тому, підстав для зміни чи скасування постанови апеляційного господарського суду у даній справі не вбачається

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська будівельна компінія "ВІКОІЛ" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 у справі № 916/469/14 залишити без змін.

Головуючий, суддя І.М. Волік

Судді : Н.В. Акулова

С.Р. Шевчук