номер провадження справи 1/39/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015 Справа № 908/3316/15

за позовом: 1. Департамента комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206) та 2. Міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська , буд. 29А)

до відповідача: Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 26)

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 4 192 грн. 80 коп.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача-1: ОСОБА_1, довіреність № 311 від 02.01.2015 р.;

від позивача-2: ОСОБА_1, довіреність № 180/01/01-10 від 30.12.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_2., довіреність № 1/12-25 від 20.11.2014 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міське комунальне підприємство Основаніє звернулись до господарського суду Запорізької області з позовом до Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 4 192 грн. 80 коп. на користь місцевого бюджету Жовтневого району на відповідний рахунок. При цьому вказано, що позивачі є стягувачем-1 та стягувачем-2 і право стягнення є солідарним.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, ч.1 ст. 530, ст. 610, ч.1 ст. 625, ст. 629, ч.1 ст. 759, ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 18, ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 2, 12, 22, 54-57 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором № 6/2 оренди нежитлового приміщення від 10.11.2011 р. щодо сплати орендної плати.

22.05.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 18.06.2015 р., про що сторони були повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

04.06.2015 р. від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із щорічною відпусткою представника відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.06.2015 р. підтримав раніше подане письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач не надав витребуваних ухвалою суду відзиву та документів.

Представник позивачів в судовому засіданні 18.06.2015 р. підтримала позов повністю та відповіла за запитання суду щодо підстав визначення позивачів солідарними стягувачами за цим позовом та щодо первісного акту приймання-передачі нежитлового приміщення за договором оренди нежитлового приміщення від 10.11.2011 р.

Суд в судовому засіданні оглянув оригінали документів наданих представником позивачів.

Враховуючи неподання відповідачем витребуваних відзиву та документів, беручи до уваги необхідність подання позивачами відповідних пояснень та доказів, для встановлення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та правильного вирішення господарського спору, відповідно до ст. 77 ГПК України суд відклав розгляд справи на 14.07.2015 на 15 год.30 хв.

10.07.2015 р. від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у позові повністю. При цьому, відповідач посилається на те, що оскільки акту прийому-передачі складено не було, отже, відповідно до умов договору і вступу орендаря у користування нежитловим приміщенням не настало. Вважає, що договір припинив свою дію 10 лютого 2012 року, і документи складені після припинення строку дії договору не мають юридичної сили. На думку відповідача, оскільки подія, а саме: отримання орендованого майна із складенням акту прийому-передачі та використання майна не настала, отже і не могли бути виконані зобовязання орендаря щодо сплати орендної плати, а тому орендна плата нараховувалась без законних на те підстав.

Заявою від 14.07.2015 р. № 1/12-3898 відповідач просив суд застосувати позовну давність та відмовити у позові, оскільки загальний строк позовної давності у три роки закінчився 10.02.2015 р., припиненням договору.

В судовому засіданні представник позивачів підтримала позов повністю та просила суд його задовольнити. Представник повідомив про відсутність на момент розгляду справи акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 2011 р., яким нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комунарівська, 60 було передано орендарю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві та просила застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

За клопотанням представників сторін судове засідання здійснювалося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2011 р. Департаментом Комунальної власності та приватизації було наказано передати в оренду Управлінню Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області нежитлове приміщення, загальною площею 78,88 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комунарівська, 60, що значиться на балансі ВРЕЖО № 2 та укласти договір оренди.

10.11.2011 р. між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавцем), КП «ВРЕЖО № 2», правонаступником якого є МКП «Основаніє» (балансоутримувачем) та Управлінням Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області (правонаступником якого є Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області) (орендарем) було укладено договір № 6/2 оренди нежитлового приміщення (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець, на підставі вищевказаного наказу від 25.07.2011 р. № 100, передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 78,88 кв.м., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комунарівська, 60, що значиться на балансі балансоутримувача.

Відповідно до п. 2.1 договору, вступ орендаря у користування нежитловим приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення, підписаного з балансоутримувачем.

Згідно з п. 2.4 договору, після закінчення строку дії договору оренди, якщо немає у встановленому порядку угоди сторін про його продовження на новий строк, або у випадку дострокового його розірвання орендар зобовязаний у 10-добовий термін здати балансоутримувачу приміщення за актом прийому-передачі.

Розділом третім договору визначено порядок ата розмір сплати орендної плати. Відповідно до п. 3.3. та 3.4 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції поточного місяця. Орендна плата перераховується орендарем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцем знаходження обєкта, що здається в оренду.

Згідно з п. 3.7 договору, у випадку закінчення терміну дії договору або його дострокового припинення, орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому-передачі.

Пунктом 5.2 договору, орендар зобовязувався своєчасно і у повному обсязі вносити орендну плату до місцевого бюджету м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 5.12 договору, орендар зобовязаний у разі припинення дії договору оренди повернути (за актом прийому-передачі підписаним орендарем з балансоутримувачем) орендодавцю орендоване приміщення в належному стані.

Згідно з п. 7.1. договору, орендодавець зобовязувався передати орендарю в оренду нежитлову будівлю по акту прийому-передачі приміщення, який підписується одночасно із цим договором.

Договір діє з 10.11.2011 р. до 10.10.2014 р. ( п. 11.1 договору).

Договір від 10.11.2011 р. підписаний з боку всіх сторін та скріплений печатками сторін.

15.11.2012 р. сторони договору уклали до договору та підписали додаткову угоду, яка є його невідємною частиною, якою розірвали договір оренди з 15.11.2012 р. та визначили обовязок орендаря до 01.04.2013 р. здійснити остаточні розрахунки по орендній платі до місцевого бюджету, яка станом на 15.11.2012 р. складає 4 192 грн. 96 коп.

15.11.2012 р. балансоутримувач та орендар склали та підписали акт прийому-передачі нежитлового приміщення до договору оренди № 6/2 від 10.11.2011 р., яким підтвердили факт повернення нежитлового приміщення по вул. Комунарівська, 60 та наявність заборгованості по орендній платі до місцевого бюджету станом на 15.11.2012 р. в сумі 4 192 грн. 96 коп. та експлуатаційним витратам в сумі 5 012 грн. 94 коп.

Відповідачем розрахунки по орендній платі в сумі 4 192 грн. 96 коп., у строк визначений договірними зобованнями, здійснені не були, у звязку із чим, позивачі звернулись до суду із цим позовом.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, на підставі наступного:

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, правовідносини сторін було врегульовано договором оренди від 10.11.2011 р. № 6/2 та додатковими угодами до нього.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 5.2 договору, орендар зобовязаний своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату до місцевого бюджету м. Запоріжжя.

Статтею 19 України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, в строк визначений договором.

Як свідчать матеріали справи, та встановлено судом, відповідач має прострочену заборгованість з орендної плати за в сумі 4 192 грн. 80 коп. за період з листопада 2011 р. по листопад 2012 р. за користування нежитловим приміщенням загальною площею 78,88 кв.м., розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Комунарівська, 60, згідно договору оренди № 6/2 від 10.11.2011 р. та додаткової угоди до нього.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо того, що вступу орендаря у користування нежитловим приміщенням не настало, оскільки немає акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення, підписаного з балансоутримувачем, а отже і законних підстав для сплати орендної плати не було. А оскільки орендна плата не вносилась протягом трьох місяців, то дія договору припинилась і всі інші документи складені до договору є недійсними.

Так, згідно додаткової угоди від 15.11.2012 р., яка є невідємною частиною договору оренди, сторони розірвали договір оренди з 15.11.2012 р. та визначили обовязок орендаря до 01.04.2013 р. здійснити остаточні розрахунки по орендній платі до місцевого бюджету, яка станом на 15.11.2012 р. складає 4 192 грн. 96 коп.

15.11.2012 р. балансоутримувач та орендар склали та підписали акт прийому-передачі нежитлового приміщення до договору оренди № 6/2 від 10.11.2011 р., яким підтвердили факт повернення нежитлового приміщення (площею 78,88 кв.м.)по вул. Комунарівська, 60 та наявність заборгованості по орендній платі до місцевого бюджету станом на 15.11.2012 р. в сумі 4 192 грн. 96 коп. та експлуатаційним витратам в сумі 5 012 грн. 94 коп.

Отже, вказаний акт та його підписання з боку орендаря без зауважень та заперечень про повернення останнім орендованого приміщення та наявністю заборгованості з орендної плати та експлуатаційним витратам станом на 15.11.2012 р., свідчать про те, що зазначений обєкт оренди був переданий орендарю в оренду, на виконання договору оренди. Підписанням додаткової угоди та акту 15.11.2012 р., та підтвердженням повернення орендованого майна та наявністю спірної заборгованості з орендної плати та заборгованості з експлуатаційних витрат, орендар, фактично підтвердив отримання цього майна в оренду та наявність за ним спірної заборгованості.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідачем не доведено належним чином та належними доказами факт не передачі йому в оренду вказаного майна та не користування ним у заявлений до стягнення період. А вищевказані додаткова угода та акт свідчать про повернення орендарем обєкту оренди, а отже і попереднє отримання його в оренду та наявність заборгованості з орендної плати за заявлений період. До того ж, відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі не отримання у строк та на умовах договору оренди обєкта оренди, орендар мав право вимагати від орендодавця передачі обєкта, або відмовитись від договору. Відповідачем відповідні докази не надані. Не доведено належним чином і доводи відповідача щодо припинення договору оренди та недійсності додатків та додаткових угод до нього, з підстав, зазначених відповідачем у відзиві. До того ж, відповідно до п. 3.7 договору оренди, у випадку закінчення терміну дії договору або його дострокового припинення, орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому-передачі. Акт прийому-передачі про повернення обєкту оренди складений 15.11.2012 р.

З вищевкладних обставин, а також враховуючи, що укладенням та підписанням додаткової угоди та акту прийому-передачі від 15.11.2012 р., відповідач підтвердив визначений його обовязок щодо здійснення до 01.04.2013 р. остаточних розрахунків по орендній платі до місцевого бюджету, що складає 4 192 грн. 96 коп. станом на 15.11.2012 р., строк позовної давності позивачами не пропущений, і заява відповідача про її застосування та відмови у позові, у звязку із спливом строку позовної давності судом не задовольняється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає правомірними вимоги позивача-1 щодо стягнення з відповідача на користь місцевого бюджету Жовтневого району на відповідний рахунок 4 192 грн. 80 коп. (як зазначено позивачем у прохальній частині позову та згідно доданого розрахунку) заборгованості з орендної плати.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

У позові позивача-2 до відповідача суд відмовляє, оскільки позивачем-2 не доведено наявність законних підстав з його боку щодо предявлення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати і, що він є стягувачем за цими платежами. Умовами договору оренди також не передбачені відповідні права позивача-2 на отримання чи стягнення платежів з орендної плати.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що спір виник з вини відповідача, судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп. відноситься на відповідача, і підлягає стягненню з останнього на користь позивача-1.

Керуючись ст. ст. 22,33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 26, , з рахунків, встановлених державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь місцевого бюджету Жовтневого району на розрахунковий рахунок № 0006 в ГУДКСУ в Запорізькій області , , МФО 813015, призначення платежу: за оренду 22080401 заборгованість по орендній платі у розмірі 4 192 (чотири тисячі сто девяносто дві) грн. 80 коп. Стягувач: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, ). Видати наказ.

3. Стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 26, , з рахунків, встановлених державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, , на рахунки, встановлені державним виконавцем під час виконання судового рішення) 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

4. У позові позивачу-2 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено і підписано « 10» серпня 2015 року.

Суддя О.І. Немченко