РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа № 910/14797/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні при секретарі Змієвській Т.П. справу за позовом публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СТАНДАРТ» до товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙЛЕНД КАП» про стягнення 33778039,90 грн, за участю представників сторін:

від позивача: Янкова А.В. (довіреність від 24.06.2015 № б/н);

відповідача: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СТАНДАРТ» (далі - позивач / ПАТ «КБ «СТАНДАРТ» / банк) з позовом до ТОВ «ХАЙЛЕНД КАП» (далі - відповідач), яким заявлено вимоги про стягнення з останнього 33778039,90 грн, з яких: 30000000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2766164,38 грн - заборгованість за процентами; 849452,05 грн - пеня за прострочення повернення кредиту; 162423,47 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

Позов мотивований порушенням відповідачем грошового зобов'язання за кредитним договором від 26.11.2014 № 137/КЛ-1114.

Ухвали у даній справі надсилалися, зокрема, відповідачеві на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» надано такі роз'яснення: за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що повідомлений про дату, час і місце судових засідань належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11 серпня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено таке.

Між ПАТ «КБ «СТАНДАРТ», як кредитодавцем, та ТОВ «ХАЙЛЕНД КАП», як позичальником, укладено кредитний договір від 26.11.2014 № 137/КЛ-1114 (далі - договір), відповідно до предмета якого банк на умовах, передбачених договором, відкриває позичальникові відновлювальну відкличну кредитну лінію (далі - кредитна лінія), у межах якої надає позичальникові у користування грошові кошти (далі - кредит) на таких умовах:

- загальний ліміт кредитування за кредитною лінією 30000000,00 грн (п.п. 1.1.1 договору);

- кредитна лінія відкривається з 26 листопада 2014 року по 25 листопада 2015 року, включно (п.п. 1.1.2 договору).

Відповідно до п.п. 1.1.4 договору процентна ставка за користування кредитом 26,5 % процентів річних.

Погашення частин траншів кредиту здійснюються позичальником у строки, що визначені графіком зменшення загального ліміту кредитування, який є невід'ємним додатком до договору. При цьому, остаточна дата повернення (повного погашення) кредиту є 25 листопада 2015 року (п.п. 1.1.6 договору).

З графіку погашення кредиту, який є додатком № 2 до договору (далі - Графік погашення кредиту) вбачається, що позичальник зобов'язується повернути банку кредит відповідно до такого графіку: з 26.11.2014 по 25.02.2015 (включно) - 7500000,00 грн; з 26.02.2015 по 25.05.2015 (включно) - 7500000,00 грн; з 26.05.2015 по 25.08.2015 (включно) - 7500000,00 грн; з 26.08.2015 по 25.11.2015 (включно) - 7500000,00 грн.

Згідно з п.п. 3.1.1 після підписання договору, банк відкриває в ПАТ «КБ «СТАНДАРТ» для обліку заборгованості по кредиту рахунок № 5105.

У відповідності до п. 4.1 договору проценти за користування позичальником кредитом нараховуються банком у валюті кредиту з дня надання кредиту до дня його фактичного погашення на суму фактичного щоденного залишку заборгованості позичальника за кредитом.

Нарахування процентів здійснюється не рідше одного разу на місяць (не пізніше останнього робочого дня місяця) та в день припинення дії договору або и день погашення заборгованості позичальником у повному обсязі, якщо таке погашення сталося після остаточної дати погашення. При розрахунку процентів враховуються день надання кредиту і не враховується день, який кредит повністю погашається (п. 4.2 договору).

Як передбачено п. 4.4 договору, при розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у календарному місяці у році.

Позичальник сплачує нараховані проценти у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за календарним місяцем користування кредитом, та в день припинення дії договору або в день погашення заборгованості позичальником у повному обсязі, якщо таке погашення сталося після остаточної дати погашення, на рахунок, вказаний в п.п. 3.1.2 договору, відкритий банком для обліку процентів нарахованих доходів. У разі несвоєчасної сплати позичальником заборгованості за нарахованими процентами у встановлені договором строки, суми непогашених у строк процентів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

Згідно з п. 9.3 договору за порушення, встановлених договором, строків сплати процентів за користування кредитом / траншем та / або сплати комісій, передбачених договором, яке допустив позичальник до настання остаточної дати погашення кредиту / траншу. Банк має право нараховувати та стягувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на письмову вимогу банку, не пізніше п'яти банківських днів з дня / дати відправлення письмової вимоги банку, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За порушення, встановлених договором, строків погашення кредиту / траншу та / або сплати процентів за користування кредитом та / або сплати комісійних доходів, передбачених договором, як допустив позичальник після настання остаточної дати погашення, банк має право нараховувати та стягувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на письмову вимогу банку, не пізніше п'яти банківських днів з дня / дати відправлення письмової вимоги банку, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 9.4 договору).

Як вбачається з п. 3.7 договору, сторони домовилися, що згідно зі статтями 212, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, позичальник на письмову вимогу банку про погашення кредитної заборгованості зобов'язаний повернути банку кредит, нараховані та несплачені проценти, комісії, інші доходи банку, сплатити пені, штрафи, суму збитків, інші платежі, що підлягають сплаті раніше остаточної дати погашення, визначеної п.п. 1.1.6 договору, в разі настання, зокрема, такої обставини: порушення та або неналежне виконання позичальником зобов'язань, встановлених договором, по сплаті процентів.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем, на виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, надано відповідачеві кредит на суму 30000000,00 грн, що підтверджується випискою з поточного рахунку № 5105 за період з 26.11.2014 по 20.07.2015, яка міститься у матеріалах справи.

Спір між сторонами судового процесу виник, як стверджує позивач, внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, останній у строки, встановлені у Графіку погашення кредиту, суми кредиту, на які повинен бути зменшений ліміт, банку не повернув та прострочив зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом на суму 2766164,38 грн. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду із позовом у даній справі.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Частинами 1 і 3 статтями 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо належного виконання відповідачем умов, встановлених у пунктах 1.1.6 та 4.5 договору, щодо повернення позивачеві кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування кредитом, сторонами спору суду не надано.

Таким чином, відповідач є таким, що прострочив, а тому за умовами, які передбачені у п. 3.7 договору, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів за його користування.

Виходячи з Графіку погашення кредиту, станом на момент звернення позивача до господарського суду із позовом та прийняття судом рішення у даній справі, прострочена сума кредиту становить 15000000,00 грн. Наведене водночас підтверджується випискою з поточного рахунку за період з 26.11.2014 по 20.07.2015, яка міститься у матеріалах справи.

Так, позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «СТАНДАРТ», яка призначення рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.02.2015 № 38, направив відповідачеві 15 травня 2015 року лист від 15.05.2015 № 15/05-446, зі змісту якого вбачається вимога до позичальника про погашення заборгованості у розмірі 33778039,90 грн (30000000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2766164,38 - заборгованість за відсотками; 1011875,52 грн - штрафні санкції), яка виникла внаслідок порушення умов кредитного договору від 26.11.2014 № 137/КЛ-1114. Докази надсилання вказаного листа містяться у матеріалах справи у вигляді копій.

Доказів реагування відповідачем на вимогу позивача матеріали справи не містять.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Відтак, підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи і норм матеріального права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача кредиту в сумі 30000000,00 грн та процентів за користування кредитом в сумі 2766164,38 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю, з тих підстав, що факт надання кредиту на підставі кредитного договору і його неповернення, та несплати процентів належним чином доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано. При цьому суд відзначає, що розрахунок процентів за користування кредитом, здійснений позивачем, судом перевірено і визнано вірним.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Як зазначено вище, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення пені.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами частин 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, враховуючи, що в правовідносинах сторін спору має місце допущене відповідачем порушення грошового зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за невчасне повернення кредиту в сумі 849452,05 грн та за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 162423,47 грн є такими, що правомірно заявленими, а тому підлягають задоволенню повністю за розрахунками позивача, які перевірені і визнані судом вірними.

Щодо розподілу господарських витрат суд зазначає таке.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.02.2015 № 38 вирішено розпочати з 20 лютого 2015 року процедуру ліквідації ПАТ «КБ «СТАНДАРТ».

Судом встановлено, що із позовом у даній справі зверталася вказана вище уповноважена особа Фонду, яка у розумінні п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України, звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне покласти судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру на відповідача, сума якого складає 73080,00 грн, що становить 60 мінімальних заробітних плат. Наведене узгоджується з приписами підпунктів 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та роз'ясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, які викладені у п. 4.5 постанови від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙЛЕНД КАП» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 літ. А, нежиле приміщення 18; ідентифікаційний код 39385899, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СТАНДАРТ» (04071, м. Київ, вул. Почайнинська , буд. 45; ідентифікаційний код 36335426, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) кредит в сумі 30000000 (тридцять мільйонів) грн 00 коп.; проценти за користування кредитом в сумі 2766164,38 (два мільйони сімсот шістдесят шість тисяч сто шістдесят чотири) грн 38 коп.; пеню за невчасне повернення кредиту в сумі 849452,05 (вісімсот сорок дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят дві) грн 05 коп.; пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 162423,47 (сто шістдесят дві тисячі чотириста двадцять три) грн 47 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙЛЕНД КАП» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 літ. А, нежиле приміщення 18; ідентифікаційний код 39385899) в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 73080,00 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп. за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 серпня 2015 року.

Cуддя Я.А. Карабань