УХВАЛА

04.08.2015Справа № 910/29591/14

За заявою б/н від 07.07.2015р. "Про відстрочку виконання судового рішення" Концерну "Техвоєнсервіс" /надалі - заявник/ та матеріали справи № 910/29591/14

за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Концерна "Техвоєнсервіс"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від прокуратури: Корнієнко О.О. - за посвідченням від 06.04.2015р.

від позивача: Вовк Є.М. - за довіреністю від 17.07.2015р.

від відповідача: Татарчук Р.О. - за довіреністю від 02.06.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

30 грудня 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від заступника військового прокурора Центрального регіону України (процесуальний позивач) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач) до Концерна "Техвоєнсервіс" (відповідач) надійшла позовна заява про стягнення з Концерну "Техвоєнсервіс" на користь Міністерства оборони України грошових коштів в сумі 353 705,20 грн. - основного боргу, 25 311,73 грн. - пені, 10 553,01 грн. - 3% річних та 60 094,51 грн. інфляційного збільшення суми боргу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 року по справі №910/29591/14, з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва №910/29591/14 від 25.03.2015р., позовні вимоги заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено повністю, судом вирішено:

- стягнути з Концерну "ТЕХВОЄНСЕРВІС" (ідентифікаційний код 33689867, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, р/р 3192 в ОПЕРУ ДКУ м. Києва, МФО 820172), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 353 705,20 грн. (триста п'ятдесят три тисячі сімсот п'ять гривень 20 копійок) основного боргу, 25 311,73 грн. (двадцять п'ять тисяч триста одинадцять гривень 73 копійки) пені, 10 553,01 грн. (десять тисяч п'ятсот п'ятдесят три гривні 01 копійка) 3% річних, 60 094,51 грн. (шістдесят тисяч дев'яносто чотири гривні 51 копійка) інфляційного збільшення суми боргу;

- стягнути з Концерну "ТЕХВОЄНСЕРВІС" (ідентифікаційний код 33689867, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, до Державного бюджету України (одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві), Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві), , МФО 820019, р/р 3001, код платежу 22030001) грошові кошти - 8 993,29 грн. (вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто три гривні 29 копійок) судових витрат

- в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

27 березня 2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 року по справі № 910/29591/14, з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва №910/29591/14 від 25.03.2015р. судом було видано накази № 910/29591/14 у кількості 2 (два) шт.

07 липня 2015 року через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява б/н від 07.07.2015р. про відстрочку виконання рішення від 02.03.2015р. у справі № 910/29591/14 - на три роки.

В обґрунтування відповідачем зазначено, що останній є державним підприємством, яке відноситься до сфери управління позивача та виконує завдання, пов'язані з мобілізацією та відновленням техніки з метою приведення військового комплексу у бойову готовність у зв'язку з проведенням АТО в окремих районах Донецької та Луганської областе України. Також посилається на вкрай скрутне становище на підприємстві як через кризу, так і через наявність арештів на рахунках, накладених органами ДВС. На підтвердження скрутного фінансового стану на підприємстві відповідач надав суду банківську довідку від 26.06.2015 № 1906/15 про рух коштів з 01.01.2015 в розмірі 515983,17 грн., звіт про фінансові результати та баланс за І квартал 2015 року. Крім того, вказує, що з метою реструктуризації заборгованості 29.05.2015 в Міноборони відбулася нарада за участю посадових осіб концерну та Міноборони, на якій було затверджено план дій щодо розстрочення заборгованості у розмірі 3,4 млн. грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 року розгляд заяви б/н від 07.07.2015р. "Про відстрочку виконання судового рішення" Концерну "Техвоєнсервіс" у справі № 910/29591/14 призначено на 15.07.2015 року.

В судовому засіданні 15.07.2015 року у справі оголошено перерву до 04.08.2015 року.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про залишення поданої заяви без задоволення.

На підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі (п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, посилання відповідача на те, що останній має складнощі у здійсненні господарської діяльності, яку здійснює самостійно, на власний розсуд та ризик, а також, що має заборгованість, не є винятковими та/або конкретними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду у даній конкретній справі та роблять неможливим таке виконання у визначений рішенням строк, і заявником не доведено суду протилежного. Надані звіт та довідка банку також не доводять його неспроможності саме на даний час виконати рішення суду.

Те, що відповідач відноситься до сфери управління позивача та виконує завдання, пов'язані з мобілізацією та відновленням техніки, також не є винятковою та конкретною обставиною, яка ускладнює виконання рішення суду у даній конкретній справі, оскільки до сфери управління Міністерства оборони України відноситься багато підприємств, натомість питання низької платоспроможності потенційних споживачів товарів, робіт та послуг відповідача є питаннями його власної господарської діяльності.

Крім того, відповідачем також не обґрунтовано строку відстрочки рішення на 3 роки - тобто не доведено перед судом, які прибутки та за рахунок чого відповідач планує отримати щоб погасили заборгованість повністю саме через 3 роки, тобто не доведено обґрунтованість заявленого строку відстрочки.

При цьому суд враховує майнові інтереси сторін, та приймає до уваги порушення майнових інтересів позивача, які виявляються у невиконанні рішення суду відповідачем на користь позивача належним чином та протягом розумного строку.

Також є недоведеним скрутний фінансовий стан відповідача та загроза банкрутством у випадку виконання рішення суду у даній справі без відстрочення. Одні лише посилання на негативні результати господарської діяльності підприємства у певному періоді загрозу банкрутства не доводять.

Крім того, твердження щодо досягнення домовленостей з позивачем про реструктуризацію заборгованості та надання згоди на відстрочку виконання рішення, відповідачем не підтверджено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставини, що ускладнюють виконання рішення суду у даній справі або роблять неможливим таке виконання у визначений в рішенні строк, у зв'язку із чим заява про відстрочку виконання рішення підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 07.07.2015р. "Про відстрочку виконання судового рішення" у справі № 910/29591/14 Концерну "Техвоєнсервіс" залишити без задоволення.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало