ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2015 р.Справа № 916/2171/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Мурачашвілі Х.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 25.05.2015р.);

Від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 83 від 13.05.2015р.).

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Малого підприємства „Джерело до відповідача Державної податкової інспекції у Болградському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 27.05.2015 року заступник Мале підприємство „Джерело звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Державної податкової інспекції у Болградському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.06.2015р. було порушено провадження по справі № 916/2171/15 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

16.06.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла заява про зміну позовних вимог відповідно до якого, просить суд зобовязати ДПІ у Белградському районі Головного управління ДФС в Одеській області не чинити перешкод МП «Джерело» у вільному доступі до власної частини об'єкту нерухомості та не чинити перешкод МП «Джерело» у вільному користуванні власною частиною об'єкту нерухомості, що розташований за адресою: м. Болград, вул. А. Христєва. 24, а саме: будівлями літ. «В», «Г», загальною площею 111,9 кв.м., що розташовані в м. Болграді, вул. 25 серпня, 109 (м. Болград, вул. А. Христєва, 24), шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового доступу до зазначеного об'єкту нерухомості.

17.06.2015р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Під час розгляду справи, 22.06.2015р. за вх. ГСОО №15772/12 від Державної податкової інспекції у Болградському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, відповідно до якого Державна податкова інспекція у Болградському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області просить суд направити письмову вимогу до Одеського державного нотаріального архіву (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 92а) про отримання підтвердження наявності договору купівлі-продажу від 16.06.2000р. між МП „Джерело та СВК „Жовтневе нерухомого майна позначеної літерами „В та „Г загальною площею 111,0 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. 25 серпня, 109 на земельній ділянці 2184 кв.м., за реєстровим номером 4709.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2015р. було зобовязано Одеський державний нотаріальний архів (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 92а) надати належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу від 16.06.2000р. № 4709, укладений між МП „Джерело та СВК „Жовтневе.

В судовому засіданні 20.07.2015 р. представником позивача подано клопотання про продовження строку вирішення спору по справі на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2015р. було продовжено строк вирішення спору по справі № 916/2171/15 на 15 днів.

10.08.2015 року після повернення з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі № 916/2171/15.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

13.09.1995р. між представництвом Фонду державного майна України в Болградському районі (Продавець) та товариством покупців членів трудового колективу МП «Джерело» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу будівлі, що розташована за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.25 Серпня, 109.

Згідно із п.п.1.1, 1.2, 1.4 вищезазначеного договору, продавець зобов'язався передати у власність покупця будівлю літер «В» і «Г», що орендується МП «Джерело», загальною площею 111,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. 25 Серпня. 109, а покупець зобов'язався прийняти цю будівлю та сплатити ціну 296 099 000 карбованців. Право власності на будівлю переходить до Покупця з моменту підписання акту приймання-передачі.

Договір купівлі-продажу будівлі від 13.09.1995р. буз зареєстрований рішенням Виконкому Белградської міської ради народних депутатів «Про реєстрацію договорів купі в лі-продажу» від 18.10.1995р. №338 (Пункт 1.2 Рішення).

Відповідно до листа КП «Белградське БТІ» від 17.03.2014р. №68 станом на 31.12.2012р.: п.1 Право власності на об'єкт нерухомості, що розташований за адресою: м.Болград, вул.А.Христєва,24 належить ДПІ у Болградському районі Одеської області (87/100 частин) на підставі свідоцтва про право власності №546 від 20.06.1997р. та МП «Джерело» - 13/100 частин, на підставі свідоцтва про право власності №546 від 20.06.1997р.

У вищезазначеному листі зазначено, що на підставі архівної справи об'єкт, що розташований за адресою: Болград, ОСОБА_3,24 та Болград, вул.25 Серпня, 109 - це один і той самий об'єкт нерухомості та належить власникам, зазначеним у п.1 листа.

Всупереч вищезазначеним документам на право власності, ДПІ у Болградському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області (правонаступник - ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області) вважала і вважає себе власником нерухомого майна (літери «В», «Г» по вул.А.Христєва, буд.24, м.Болград), у зв'язку із чим звернулася у липні 2014 року до Господарського суду Одеської області з позовом до МП «Джерело» про визнання, права власності на 100 відсотків частини нерухомого майна розташованого за адресою: 68702, Одеська область, місто Болград, вулиця Асена Христева, буд. 24, вважаючи МП «Джерело» особою, яка не визнає її право власності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.01.2015р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.05.2015р. по справі №916/2882/14 - відмовлено у задоволенні позову ДПІ у Болградському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області до МП «Джерело» про визнання права власності на 100 відсотків частини нерухомого майна розташованого за адресою: 68702, Одеська область, місто Болград, вулиця Асена Христєва, буд. 24 у повному обсязі.

У квітні 2015 року на адресу ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області був направлений лист від МП «Джерело», відповідно до якого зпзнпчалось про необхідність проведення інвентаризації в приміщенні, яке належить на підставі свідоцтва про право власності №546 від 20.06.1997р. МП «Джерело» (адреса: м. Болград, вул. Асена Христєва, буд.24) та забезпечення доступу туди 05 травня 2015р. працівників БТІ.

05.05.2015 року - ОСОБА_4 - директор МП «Джерело» намагався потрапити до приміщення, яке належить на підставі свідоцтва про право власності №546 від 20.06.1997р. МП «Джерело» (адреса: м. Болград, вул. Асена Христєва, буд.24), але у доступі до приміщень МП «Джерело» йому було відмовлено заступником начальника ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області - ОСОБА_5, про що був складений відповідний акт від 05.05.2015 року.

МП «Джерело» був отриманий лист ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області за №3292/10-0009 від 29.04.2015 року, відповідно до якого, фіскальний орган зазначив, що не може задовольнити прохання позивача про дозвіл на проведення технічної інвентаризації працівниками комунального підприємства «Белградське бюро технічної інвентаризації» будівлі, яка знаходиться на території Державної податкової інспекції у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області, оскільки після укладання договору від 16.06.2000 року між МП «Джерело» та СВК «Жовтневе» купівлі-продажу нерухомого майна, а саме будівлі позначеної літерами «В» та «Г» загальною площею 111,0 кв.м., що розташована за адресою: Одеська обл.. м. Болград, вул. 25 Серпня, 109 (теперішня адреса вул. Асена Христєва, 24) на земельній ділянці 2 184 кв.м., МП«Джерело» передало право власності на вищезазначене нерухоме майно СВК«Жовтневе».

Тобто після укладання вищезазначеного договору власником нерухомого майна, а саме будівлі позначеної літерами «В» та «Г» загальною площею 111,0 кв.м,, що розташована за адресою: Одеська обл., м. Болград, вул. 25 Серпня, 109 (теперішня адреса вул. Асена Христєва, 24) на земельній ділянці 2184 кв.м. став Сільськогосподарський виробничий кооператив «Жовтневе».

Як зазначає позивач МП «Джерело» - є власником 13/100 частин на об'єкт нерухомості, що розташований за адресою: м. Болград, вул. А. Христєва, 24. Власником решти об'єкту нерухомості, що розташований за адресою: м. Болград, вул. А. Христєва, 24 є ДПІ у Болградському районі Одеської області (правонаступники - ДПІ у Белградському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області). Таким чином, об'єкт нерухомості, що розташований за адресою: м. Болград, вул, ОСОБА_3, 24, належать МП «Джерело» та ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області на праві спільної часткової власності.

Таким чином, на думку позивача, лист ДПІ у Белградському районі Головного управління ДФС в Одеській області за №3292/10-0009 від 29.04.2015 року підтверджує той факт, що ДПІ створює перешкоди у користуванні МП «Джерело» належним йому на праві власності нерухомого майна (літери «В», «Г» по вул. А.Христєва, буд.24, м. Болград), що є порушенням положень 4.5 ст.319 ЦК України, у звязку із чим працівники МП «Джерело» не можуть дістатись власних приміщень, так як іншого входу, що веде до приміщень позивача, у будівлі не має.

У звязку із тим, що МП «Джерело» не вдалося у позасудовому порядку вирішити наявні у нього з ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області суперечності щодо користування спільним майном, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області та з урахуванням змін до позовних вимог просить суд зобовязати ДПІ у Белградському районі Головного управління ДФС в Одеській області не чинити перешкод МП «Джерело» у вільному доступі до власної частини об'єкту нерухомості та не чинити перешкод МП «Джерело» у вільному користуванні власною частиною об'єкту нерухомості, що розташований за адресою: м. Болград, вул. А. Христєва. 24, а саме: будівлями літ. «В», «Г», загальною площею 111,9 кв.м., що розташовані в м. Болграді, вул. 25 серпня, 109 (м. Болград, вул. А. Христєва, 24), шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового доступу до зазначеного об'єкту нерухомості.

17.06.2015р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави, відповідно до ст. 2 ГПК України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За формою та способом волевиявлення, відповідно до п. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України (далі ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Згідно з пунктом 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору вимагає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обовязки сторін. Учасники цивільних правовідносин за власним розсудом вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язки.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Встановлено, що за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.25 Серпня, 109 розташовані будівлі позначені літерою «В» і «Г» загальною площею 111,9 кв.м.

В своїй позовній заяві МП «Джерело» просить суд зобовязати ДПІ у Болградському районі Головного управління ДФС в Одеській області не чинити перешкод МП «Джерело» у вільному доступі до власної частини об'єкту нерухомості, що розташований за адресою: м.Болград, вул.А.Христєва, 24, а саме: будівлями літ. «В», «Г», загальною площею 111,9кв.м., що розташовані в м. Болграді, вул. 25 Серпня, 109 (м. Болград, вул. А. Хриетєва, 24), шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового доступу до зазначеного об'єкту нерухомості та зобовязати ДПІ у Белградському районі Головного управління ДФС в Одеській області не чинити перешкод МП «Джерело» у вільному користуванні власною частиною об'єкту нерухомості, що розташований за адресою: м. Болград, вул. Христєва, 24, а саме: будівлями літ. «В», «Г», загальною площею 111,9 кв.м., що розташовані в м. Болград, вул. 25 Серпня, 109 (м. Болград, вул.А. ОСОБА_3, 24), на земельній ділянці площею 2 184 кв.м., шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового користування зазначеним об'єктом нерухомості.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Суд звертає увагу, що способи захисту порушених прав суб'єкта господарювання визначені статтею 16 ЦК та статтею 20 ГК.

Спосіб захисту права власності на обєкт нерухомості, а саме вимога власника обєкта, щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії є вірним способом захисту.

Однак, таку вимогу у судовому порядку може бути предявлено лише власником такої нерухомості.

Враховуючи ті обставини, що Малим підприємством „Джерело не надано належних допустимих доказів права власності на частину об'єкту нерухомості, будівлями літ. «В», «Г», загальною площею 111,9кв.м., що розташовані в м. Болграді, вул. 25 Серпня, 109 (м. Болград, вул. А. Хриетєва, 24), суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позов предявлений відповідачу особою, яка не є власником спірного майна.

Крім того, відповідачем надано суду копію рішення державного реєстратора ОСОБА_6 від 30.07.2015р. №23291493 відповідно до якого, Малому підприємству „Джерело відмовлено у державній реєстрації права власності на спірне майно.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Малого підприємства „Джерело до відповідача Державної податкової інспекції у Болградському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено та підписано 17 серпня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев