ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Справа № 923/1140/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Александрової Л.І. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області, м. Гола Пристань Херсонської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Гола Пристань Херсонської області

про спонукання до укладання договору

за участю представників сторін:

від позивача - Яцушко Є.І., представник, дов. від 14.07.2015 року;

від відповідача - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1 видан Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області 25.06.2003 року; ОСОБА_3, представник, дов. від 29.07.2015 року;

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Виконавчий комітет Голопристанської міської ради Херсонської області (позивач) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач), яким просить спонукати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 укласти з виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області Договір № 8 від 05.05.2015 р. про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Голої Пристані.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 641, 648, 649 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 179, 187 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 12, 61, 64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст. 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій", ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 14.07.2015 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 29.07.2015 р.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити повністю з зазначених у позовній заяві підстав.

В судовому засіданні відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с. 40-44), згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що на час ініціювання позивачем укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Гола Пристань відповідач вже не був забудовником, а об'єкт будівництва був зданий в експлуатацію, що виключає відповідно до закону обов'язок відповідача брати участь в створенні і розвитку інфраструктури міста та примушувати до укладання відповідного договору з позивачем.

У зв'язку із цим, на думку відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу в його задоволенні, з підстав, які вказано у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

У 2010 році фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Голопристанської міської ради з проханням надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво торговельного павільйону 15.30 х 18.30 м. по АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1.2. рішення виконавчого комітету Голопристанської міської ради від 27.10.2010 р. № 181 «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок суб'єктам містобудування» відповідачу були надані містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок на будівництво зазначеного торговельного павільйону.

На підставі пункту 2.3. зазначеного рішення від 27.10.2010 р. № 181 відповідачу необхідно укласти договір з Голопристанської міською радою про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста Голої Пристані до одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

У 2013 році позивачу стало відомо про те, що відповідач фактично закінчив будівництво торговельного павільйону і отримав декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, але зазначену декларацію виконавчому комітету міської ради не надав та договір з виконавчим комітетом Голопристанської міської ради про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Гола Пристань не уклав. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що відповідач нехтує вимогами закону та актами міської ради.

У зв'язку з тим, що Закон України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 р. втратив чинність на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р., спеціалістами виконавчого комітету Голопристанської міської ради у відповідності до законодавства про регулювання містобудівної діяльності та Порядку залучення розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Голої Пристані у новій редакції, затвердженого рішенням міської ради від 28.01.2015 р. № 1172 «Про затвердження Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Голої Пристані у новій редакції» було розроблено Договір № 8 від 05.05.2015 р. про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Голої Пристані та додаток до нього - розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури м. Голої Пристані, який підписано представником виконавчого комітету, скріплено печаткою та тричі було надіслано відповідачу для його підписання з листом від 26.02.2015 № 02-29/108 до 01 червня 2015 (як зазначено у договорі №8), листом від 11.03.2015 р., листом від 05.05.2015 № 02-29/254, але відповіді від відповідача позивач не отримав.

На даний час об'єкт відповідача - торгівельний павільйон склад-магазин «А» експлуатується. Вимоги статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішення виконавчого комітету Голопристанської міської ради від 27.10.2010 № 181 «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок суб'єктам містобудування» у частині укладення договору з виконавчим комітетом Голопристанської міської ради про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Голої Пристані відповідачем не виконані, а тому позивач вважає, що це свідчить про порушення відповідачем вимог чинного законодавства України в частині обов'язковості взяття ним участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста Голої Пристані, нехтування приписами містобудівного законодавства України та інтересами територіальної громади міста Голої Пристані.

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Крім того, позивач ствреджує, що в результаті не укладення договору № 8 про пайову участь від 05.05.15 будуть порушені вимоги імперативної норми статті 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій», яка була чинна до набрання чинності законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а відтак, територіальна громада міста Голої Пристані не отримає 52000 грн. пайового внеску до міського бюджету на розвиток інфраструктури міста.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

В обґрунтування підстав своїх позовних вимог позивач вказує на рішення виконавчого комітету Голопристанської міської ради від 27.10.2010 року № 181 "Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок суб'єктами містобудування", рішення Голопристанської міської ради від 28.01.2015 року за № 1172 "Про затвердження Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Гола Пристань у новій редакції, Закон України "Про планування і забудову територій", а також на Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Дійсно, п. 2.3 вказаного вище рішення від 27.10.2010 року № 181, як і ст. 27-1 Закона України "Про планування і забудову територій", ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачають в разі забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті пайову участь замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування до місцевого бюджету відповідного розміру коштів в рамках договору, який має бути укладеним між замовником та органом місцевого самоврядування.

Однак, наведене вище не є достатньою підставою для задоволення по даній справі пред'явлених позовних вимог, оскільки з системного аналізу положень законодавства, що регулюють спірні відносини, які виникли між відповідачем та позивачем, вбачається необхідність в наявності певних умов, лише за яких позовні вимоги можна вважати законними та обґрунтованими.

Так, на момент звернення відповідача з заявою до позивача про надання містобудівних умов, тобто 21.10.2010 року, а також на момент ухвалення рішення від 27.10.2010 р. за № 181 діяв Закон України "Про планування і забудову територій", ст. 27-1 якого передбачено, що Договір на пайову участь у створенні і розвитку інжинерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Після втрати 12.03.2011 р. чинності вказаного Закону, вступив в силу Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", де також в ч. 2 ст. 40 вказано, що взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури зобов'язаний замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, а згідно ч. 9 договір про пайову участь укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Окрім цього, п. 5.3 рішення від 28.01.2015 року № 1172 повністю кореспондується з вказаними вище вимогами законодавства та вказує на те, що Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийнятя об'єкта будівництва в експлуатацію.

Торгівельний павільйон - 15.30 х 18.30 м по АДРЕСА_1 (ІІ категорія складності) введений в експлуатацію 05.12.2013 року відповідно до поданої відповідачем 20.11.2013 р. за вх. № 1505/01-09 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Херсонській області за № ХС 34.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), а згідно із п. 11 Порядку - датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Декларація про готовність об'єкта до експлуатації була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 05.12.2013 року за № ХС 34 з урахуванням наявності всіх необхідних для цього документів: Технічного паспорту, звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта.

Як вказано в позовній заяві, позивачем тричі направлялося на адресу відповідача пропозиції про необхідність прибуття для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Гола Пристань та необхідність сплатити відповідачем кошти пайової участі до міського бюджету, а саме: лист від 26.02.2015 року за № 02-29/108, лист від 11.03.2015 року та лист від 05.05.2015 року за № 02-29/254.

З наведеного вбачається, що пропозиції укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста відповідачу направлялись вже після здачі об'єкта - Торговельного павільйону - 15.30 х 18.30 м по АДРЕСА_1 в експлуатацію.

Таким чином, на час ініціювання позивачем укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Гола Пристань відповідач вже не був забудовником, а об'єкт будівництва був зданий в експлуатацію, що виключає відповідно до закону обов'язок відповідача брати участь в створенні і розвитку інфраструктури міста та примушувати до укладання відповідного договору з позивачем. Аналогічна позиція висловлена Вищим господарським судом України у його постановах від 02.07.2014 р. у справі № 909/1434/13 та від 02.12.2014 р. у справі № 925/1305/14.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 05.08.2015 р.

Суддя Л.І. Александрова