ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Справа № 910/728/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. - доповідача у справі
суддівІванової Л.Б. Кочерової Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Національного банку України
на рішення від та на постанову відгосподарського суду міста Києва 30.03.2015 Київського апеляційного господарського суду 03.06.2015
у справі господарського суду№ 910/728/15-г міста Києва
за позовомНаціонального банку України
доПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство фінансів України
прозвернення стягнення на предмет іпотеки
за участю представників:

від позивача - не з'явилися

від відповідача - не з'явилися

від третьої особи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.03.2015 у справі № 910/728/15-г (суддя Отрош І.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 (головуючий суддя Майданевич А.Г., судді: Федорчук Р.В., Лобань О.І.) відмовлено Національному банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області (позивач) в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Національний банк України звернувся з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", статей 1, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 21.10.2008 між Національним банком України (кредитор) та Акціонерним комерційним банком "Київ", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ" (позичальник) укладено кредитний договір № 50, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит на суму 195 000 000,00 грн. на строк з 21.10.2008 по 20.10.2009, з оплатою 15,0 % річних.

В подальшому між сторонами укладались додаткові договори до кредитного договору № 50 від 21.10.2008, відповідно до яких сторони узгоджували процентні ставки та графік повернення кредиту.

11.12.2008 між Національним банком України (кредитор) та Акціонерним комерційним банком "Київ" (позичальник) укладено кредитний договір № 136, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит на суму 248 000 000,00 грн. на строк з 11.12.2008 по 25.08.2009, з оплатою 15 % річних.

Між сторонами укладались додаткові договори до кредитного договору № 136 від 11.12.2008, згідно з якими сторонами узгоджено суму кредиту, строки користування кредитними коштами, строки повернення кредиту, вид та розмір застави.

15.09.2014 в якості забезпечення кредитних зобов'язань між Національним банком України (іпотекодержатель) та ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання ПАТ "АКБ "Київ" умов кредитних договорів, іпотекодавець надав в іпотеку наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, загальною площею 0,7500 га, кадастровий номер :02:001:0027, що розташована на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва, виданого 13.12.2013 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. за реєстровим № 3639. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 12, номер запису про право власності: 3835313; - земельна ділянка, загальною площею 0,7500 га, кадастровий номер :02:009:0009, що розташована на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва, виданого 13.12.2013 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. за реєстровим № 3639. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 12, номер запису про право власності: 3835921; - земельна ділянка, загальною площею 0,7500 га, кадастровий номер :02:009:0012, що розташована на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва, виданого 13.12.2013 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. за реєстровим № 3639. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 12, номер запису про право власності: 3835628.

Пунктом 15.8.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право, з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитними договорами, вони не будуть виконані.

Як встановлено судами попередніх інстанцій позивач взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами № 50 від 21.10.2008 та № 136 від 11.12.2008 виконав належним чином, надавши ПАТ "АКБ "Київ" кредитні кошти у загальному розмірі 402 000 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками. Відповідачем у визначені кредитними договорами строки зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів не виконав.

Головне управління НБУ по м. Києву та Київської області зверталось до ПАТ "АКБ "Київ" з письмовими вимогами про повернення кредитних коштів та нарахованих процентів за користування ними.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "АКБ "Київ" про звернення стягнення на предмет іпотеки та визначення способу реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для подальшої реалізації предметів іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення продажу.

Судами попередніх інстанцій з позицією яких погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, відмовлено в задоволенні позовних вимог Національного банку України.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Кабінет Міністрів України постановою від 11.02.2015 № 61 "Про виведення з ринку Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" відповідно до статті 41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", постановив, що держава в особі Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" бере участь у виведенні Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" з ринку шляхом придбання його активів та зобов'язань у разі віднесення Національним банком Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 128 від 24.02.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 39 від 24.02.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АКБ "Київ", згідно якого з 25.02.2015 у ПАТ "АКБ "Київ" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "АКБ "Київ" - Кічука Олега Івановича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "АКБ "Київ" запроваджено строком на три місяці з 25.02.2015 по 24.05.2015 включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Частиною п'ятою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили з тих обставин, що запровадження у ПАТ "АКБ "Київ" тимчасової адміністрації унеможливлює задоволення вимог Національного банку України про звернення стягнення на майно позичальника в рахунок погашення кредитної заборгованості в силу прямої заборони, що міститься у положенні частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з урахуванням того, що господарські суди у порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно дослідили подані сторонами докази, усім доводам надали обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку судів попередніх інстанцій, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 у справі № 910/728/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя В. Саранюк

Судді Л. Іванова

Н. Кочерова