РІШЕННЯ

05 серпня 2015 року Справа № 913/201/15

Провадження №34н/913/201/15

за позовом заступника прокурора Луганської області в інтересах держави

до першого відповідача Марківської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Марківка Луганської області,

другого відповідача Фермерського господарства "Слава - Віт", с. Кризьке Марківського району Луганської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Кризька сільська рада, с. Кризьке, Марківського району Луганської області,

про визнання недійсними розпоряджень голови Марківської районної державної адміністрації.

Суддя Іванов А.В.

Секретар судового засідання Павлова А.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: Хряк О.О., прокурор відділу, посвідчення № 028256 від 15.08.2014;

від першого відповідача: представник не прибув;

від другого відповідача: Чернік Ю.В., представник за довіреністю № 1 від 01.08.2015;

від 3-ої особи: представник не прибув.

Обставини справи: Заступник прокурора Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом від 28.05.2015 № 05/2-229вих-15 до першого відповідача - Марківської районної державної адміністрації Луганської області та другого відповідача - Фермерського господарства "Слава - Віт" з вимогами:

- визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 368 від 17.08.2011 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, розташованої на території Кризької сільської ради";

- визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 413 від 02.09.2011 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 368 від 17.08.2011";

- визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 18 від 03.01.2012 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава - Віт" в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді";

- визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 844 від 18.12.2012 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 18 від 03.01.2012".

Заступник прокурора Луганської області обґрунтовуючи правомірність звернення в межах наданих йому повноважень до господарського суду з даним позовом посилається на правила статті 121 Конституції України, статі 36-1 Закону України "Про прокуратуру", рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999, ч. ст.1, ч.2 ст.2, ч.2 ст.29 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, посилаючись на правила статей 122, 123, 124, 134, 152 Земельного кодексу України, обґрунтовує позовні вимоги тим, що спірна земельна ділянка передана незаконно, оскільки передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, чим порушено законодавчо встановлені конкурентні засади передачі земель. У зв'язку з чим, розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області підлягають визнанню недійсними.

Позивачем 25.06.2015 року через канцелярію господарського суду подано заперечення на відзив першого відповідача - Марківської районної державної адміністрації від 22.06.2015 року № 05/2-301 вих.15.

В своїх запереченнях позивач посилається на те, що 24.02.2015 року прокурор дізнався про наявність незаконних розпоряджень Марківської РДА з листа Державної інспекції сільського господарства в Луганській область, тому саме з цієї дати починається строк позовної давності, відповідно до ч.2 ст. 261 ЦК України.

Підставою звернення прокурора до суду є порушення встановленого законом порядку набуття та реалізації прав на землю юридичною особою, оскільки Державна інспекція сільського господарства, згідно ст. 5 ЗУ "Про державний контроль за використанням т охороною земель" здійснює контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, проте не має права звертатися до суду, тому прокурор самостійно пред'являє позов до суду в інтересах держави.

Зазначає, що 02.06.2010 Фермерське господарство "Слава - Віт" набуло статусу юридичної особи, тому відповідно до ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України передача земельних ділянок для ведення фермерського господарства повинно бути реалізовано через земельні торги (на конкурентних засадах).

Марківська районна державна адміністрація Луганської області (далі - Марківська РДА) перший відповідач у справі, не забезпечив участь повноважного представника у судове засідання, проте надав через канцелярію господарського суду відзив на позовну заяву від 15.06.2015 № 2/1245. В якому зазначає, що відповідно до ст. 257, 261 ЦК України, строк позовної давності становить три роки та починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Проте, позивачем в своєму позові не обґрунтував чиє ж право чи охоронюваний інтерес було порушено та в чому воно полягало, тому відповідач наполягає на застосуванні позовної давності. Також, зазначає, що відповідно до ст. 134 Земельного Кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них підлягають продажу на конкурентних засадах, крім передачі громадянам для ведення фермерського господарства. Законом передбачено, що земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються на праві оренди, тому голова ФГ "Слава - Віт" у 2010 році звернувся з заявою про надання в оренду земельної ділянки, тим самим підстав для проведення земельних торгів не має, тому інтереси держави порушені не були.

Фермерське господарство "Слава - Віт" (далі - ФГ "Слава - Віта") другий відповідач у справі, забезпечив участь повноважного представника у судове засідання, подавши відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог через необґрунтованість, посилаючись на те, що відповідно до вимог Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, тому05.05.2010 року Черніком В.О., було прийнято рішення про створення та реєстрацію фермерського господарства "Слава - Віт" як юридичної особи. Розпорядженням голови Марківської райдержадміністрації № 368 від 17.08.2011 року було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Розпорядженням № 18 від 03.01.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову в зв'язку з пропущенням строку позовної давності.

Представник Кризької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, не забезпечила участь повноважного представника у судове засідання, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за їх відсутності а також відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ФГ "Слава - Віт" орендує 62 га землі, яка розташована за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді, технічна документація із землеустрою виготовлена, проте в сільській раді відсутня, також відсутні висновки, погодження, проекти відведення стосовно спірної ділянки. Зазначає, що договір оренди між ФГ "Слава - Віт" та Марківською райдержадміністрацією не укладено, що порушує чинне законодавство, водночас, податки ФГ "Слава - Віт" сплачую справно.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Відповідно до ч. ст.1, ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України державні та інші органи мають право звертатися до господарського суду у випадках, визначених законодавчими актами України.

Статтею 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 459/2011 є Державна інспекція сільського господарства України.

Разом з тим ст.ст.6, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", якими передбачено повноваження зазначеного органу, визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та встановлені повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, проте не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду з відповідними позовами.

Не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 459/2011.

Відповідно до ч.2 ст.29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Враховуючи викладене, заступник прокурора Луганської області правомірно звернувся в межах наданих йому повноважень до суду з даним позовом.

Розпорядженням голови Марківської районної державної адміністрації № 368 від 17.08.2011 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ «Слава-Віт» для ведення фермерського господарства, розташованого за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді.

Розпорядженням голови Марківської районної державної адміністрації № 413 від 02.09.2011 внесено зміни до попереднього розпорядження та доповнено словами «орієнтовною площею 61 га».

Розпорядженням голови Марківської районної адміністрації № 18 від 03.01.2012 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ «Слава-Віт» для ведення фермерського господарства та рекомендовано керівнику ФГ «Слава-Віт» Черніку В.О. укласти договір оренди земельної ділянки та зареєструвати його у встановленому законодавством порядку.

До вказаного розпорядження внесено зміни розпорядженням голови Марківської районної державної адміністрації № 844 від 18.12.2012 та доповнено абзацом наступного змісту: «Надати ФГ «Слава-Віт» в оренду земельну ділянку загальною площею 62 га із земель державної власності для ведення фермерського господарства. розташованої за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді, терміном на 17 років»

Прокурор з посиланням на ст.ст.116, 124, 134 Земельного кодексу України просить визнати розпорядження № 368 від 17.08.2011, № 413 від 02.09.2011, № 18 від 03.01.2012 та № 844 від 18.12.2012 недійсним та скасувати його, оскільки надання земельної ділянки здійснено без дотримання встановленої законодавством процедури.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частинами 2 і 3 вказаної статті передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В ст.1 Закону України "Про землеустрій" дається визначення проекту землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 і більше років.

Згідно ст.20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, зокрема, в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Підпунктом а) ст.22 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно із листом відділу Держземагенства у Харківському районі № 10-28-04-32/2-15 від 20.01.2015, проект землеустрою вказаної земельної ділянки відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам, вищим навчальним закладам, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 60 відсотків;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу);

створення озеленених територій загального користування;

будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок особам взамін тих, що були викуплені (примусово відчужені) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування;

розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції;

надання земельних ділянок суб'єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб'єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельної ділянки взамін викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику або його спадкоємцю (правонаступнику) у разі, якщо така потреба відпала;

поновлення договорів оренди землі;

використання земельних ділянок для здійснення концесійної діяльності;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом.

Вказаний перелік є вичерпним, тому оскільки не передбачено випадків надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства юридичним особам без проведення торгів, тому органом виконавчої влади не було дотримано цієї процедури .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги прокурора про визнання недійсними розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації № 368 від 17.08.2011, № 413 від 02.09.2011, № 18 від 03.01.2012 та № 844 від 18.12.2012.

Щодо заяви першого відповідача про застосування позовної давності до вимог прокурора, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки, а статтею 258 вказаного кодексу - спеціальна позовну давність. Спеціальна позовна давність підлягає застосуванню лише у випадках, прямо передбачених законом.

Прокурор звертається за захистом інтересів держави тоді, коли йому стало відомо про їх порушення. З урахуванням обізнаності прокурора тільки з 20.01.2015 про порушення процедури торгів, трирічна позовна давність станом на дату звернення прокурора до суду, не пропущена, а тому застосування позовної давності за заявою 1-го відповідача є безпідставним.

Позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні з позовом до суду було заявлено 4 вимоги немайнового характеру.

Підпунктом 3.17.3 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що визнаючи недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний з предметом спору договір (пункт 1 статті 83 ГПК) або виходячи у разі необхідності за межі позовних вимог (пункт 2 тієї ж статті), господарський суд за результатами розгляду справи повинен з урахуванням вимог частин першої - четвертої статті 49 названого Кодексу вирішувати питання про стягнення та розподіл відповідних сум судового збору.

Так судовий збір з розглянутих позовних вимог в сумі 4872 грн. 00 коп. покладається на відповідачів порівну у розмірі 2436 грн. 00 коп., згідно приписів ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 368 від 17.08.2011 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, розташованої на території Кризької сільської ради".

3. Визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 413 від 02.09.2011 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 368 від 17.08.2011".

4. Визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 18 від 03.01.2012 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Слава - Віт" в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Кризькій сільській раді".

5. Визнати недійсним розпорядження голови Марківської районної державної адміністрації Луганської області № 844 від 18.12.2012 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації № 18 від 03.01.2012".

6. Стягнути з Марківської районної державної адміністрації Луганської області (смт Марківка Луганської області, вул. Леніна, 18, ІК 04051556) в доход Державного бюджету України рахунок 3004, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, одержувач УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, МФО 851011, , код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір в сумі 2436 грн. 00 коп.

7. Стягнути з Фермерського господарства "Слава - Віт" (с. Кризьке Марківського району Луганської області. вул. Радянська, 45, ІК 36872865) в доход Державного бюджету України рахунок 3004, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, одержувач УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, МФО 851011, , код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір в сумі 2436 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.08.2015.

Суддя А.В.Іванов