РІШЕННЯ

05 серпня 2015 року Справа № 913/422/15

Провадження № 34/913/422/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД", м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС ГАЗ", м. Лисичанськ, Луганська область

про стягнення 325718 грн. 00 коп.

Суддя Іванов А.В.

Секретар судового засідання Павлова А.О.

У засіданні брали участь:

від позивача - Кучеренко В.О., довіреність б/н від 31.01.2015;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Стаханівський завод технічного вуглецю", Луганська область, м. Стаханів заборгованість за договором купівлі - продажу № 82/01/12 від 10.01.2012 в сумі 584745 грн. 81 коп., в тому числі 359423,93 грн. - заборгованість за не виконання грошового зобов'язання, 76434,21 грн. - - пеня, 4578,96 грн. - 3% річних від простроченої суми, 144308,71 грн. - інфляційні витрати; та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 11694,92 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обов'язковою.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та відповідача не надходило; явка сторін не була визначена судом обов'язковою; нез'явлення відповідача у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

Відповідач не надав до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та інші витребувані судом документи, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, подані позивачем документи, господарський суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан Трейд», як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фортекс газ», як покупцем, 01.09.2012 було укладено договір поставки № 55ПТ-12.

Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими продавець зобов'язується пережати, а покупець прийняти і оплатити газ зріджений вуглеводневий, ДСТУ 4047-2001, у кількості, за номенклатурою, цінами і термінами постачання згідно з умовами договору.

Згідно із п. 6.1 договору розрахунки за договором здійснюються шляхом 100% передплати грошових коштів, в безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця.

Продавець виконав прийняті на себе зобов'язання за договором, а саме, покупцю було відпущено товар на суму 6699342 грн. 36 коп. за видатковими накладними, наданими до матеріалів справи.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань по договору за ним утворився борг в сумі 147999 грн. 00 коп..

У зв'язку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. дно іншимовору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Позивач виконав свої зобов'язання до отримання передплати.

Поставлена позивачем продукція була прийнята відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Так, у даному випадку поставка продукції є зустрічним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 даної статті при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Згідно ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов'язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

За таких обставин обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 147999 грн. 00 коп.

Відповідно до умов договору (п.8.2) у разі якщо покупець допустив прострочення по оплаті поставленого товару більш ніж на 15 календарних днів, продавець має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості несвоєчасно сплаченого товару. Нарахування пені припиняється через 36 місяців з моменту, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, позивачем нараховано пеню за період з 23.06.2014 по 23.06.2015 (відповідно до розрахунку) в сумі 54921 грн. 82 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, за змістом положень договору сторонами передбачена відповідальність у вигляді пені.

Законодавством обмежено максимально граничний розмір пені, що не було враховано позивачем при здійсненні розрахунку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Договором передбачено, що нарахування пені припиняється через 36 місяців з моменту, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд перевіривши розрахунок дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення пені в сумі 54921 грн. 82 коп.

Умовами п. 8.3 договору передбачено, що у разі якщо покупець допустив прострочення по оплаті поставленого товару більш ніж на 15 календарних днів, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 5% від вартості несвоєчасно сплаченого товару, а у разі якщо покупець допустив прострочення по оплаті поставленого товару більш ніж на 30 календарних днів, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно сплаченого товару.

Суд перевіривши розрахунок дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення штрафу в сумі 22199 грн. 85 коп.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Так, позивачем заявлені вимоги по стягненню 3% річних у сумі 5218 грн. 49 коп. за період з 21.04.2014 по 23.06.2015 та інфляційні втрати в сумі 95378 грн. 84 коп. за період з травня 2014 року по травень 2015 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат виходячи з приписів чинного законодавства та умов договору, суд дійшов наступного висновку.

Заявлені позивачем вимоги про стягненню 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю в сумах 5218 грн. 49 коп. та 95378 грн. 84 коп. відповідно.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в сумі 147999 грн. 00 коп., пеню в сумі 54921 грн. 82 коп., штраф в сумі 22199 грн. 85 коп., 3% річних у сумі 5218 грн. 49 коп., інфляційні втрати в сумі 95378 грн. 84 коп.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС ГАЗ" про стягнення 325718 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС ГАЗ" (93105, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Красна, б. 283В, ІК 35259418) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОПАН ТРЕЙД" (61057, м. Харків, пров. Театральний, 4, ІК 34951714) борг в сумі 147999,00 грн., штраф в сумі 22199,85 грн., втрати від інфляції в сумі 95378,84 грн., 3 % річних за користування коштами в сумі 5218,49 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань в сумі 54921,82 грн., судовий збір у розмірі 6514,36 грн., видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.08.2015.

Суддя А.В.Іванов