ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р.Справа № 922/3703/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, м. Дергачі
до ПП "Власенергія", м. Харків
простягнення 115803,26 грн.
за участю представників:

позивача - Селігей Р.О., за довіреністю № 10 від 14.07.2015 року;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Власенергія" про стягнення 115803,26 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору підряду № 26/09/2013 від 26.03.2013 року, а саме 89807,76 грн. пені та 25995,50 грн. штрафу.

Позивачем разом з позовною заявою також надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти, що містяться на р/р 0428 в ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Харків, МФО 351533, Код .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 червня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 20 липня 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.07.2015 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 28730), в якій позивач вказує на те, що у позовній заяві було вказано помилковий код відповідача, у зв`язку з чим позивач просить суд вважати вірним код відповідача: 36455344.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.07.2015 року від представника позивача супровідним листом (вх. № 28731) надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2015 року відмовлено позивачу в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову, розгляд справи було відкладено на 10.08.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 10.08.2015 року позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 10.08.2015 року не з`явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чимон про свідчить повідомлення про вручення яке наявне в матеріалах справи.

Згідно п. п. 4.1.1 п. 4.1. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1149 від 12.12.2007р. нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) місцевої - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Відповідно до п. 4.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1149 від 12.12.2007р. при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 65-67), станом на 15.07.15 року, місцезнаходження відповідача - 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, 79, та саме на цю адресу надсилались процесуальні документи, а позивачем позовна заява.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалами суду від 26.06.15р. та 20.07.15р. сторін було повідомлено, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

26.09.2013 року між Харківським центром професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості (позивач) та Приватним підприємством «Власенергія» (відповідач) було укладено договір підряду № 29/09/2013, у відповідності до умов якого відповідач за дорученням позивача, який є замовником, зобов`язаний виконати роботи з реконструкції майнового комплексу під Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості з розміщенням додаткових будівель та споруд по вул.. Артема, 1 у м. Дергачі. Реконструкція ПС-35/10 кВ «Дергачі-с», IV черга будівництва, 2-й пусковий комплекс.

Відповідно до п. 11.1 цього договору визначено строк його дії до 31 грудня 2013 року, але в будь-якому випадку до моменту остаточного виконання.

Пунктом 3.2 договору визначена ціна договору у розмірі 4470047,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати, яка здійснюється на підставі отримання рахунку від відповідача в розмірі 30% вартості річного обсягу робіт.

Відповідно до п. 4.6 договору, у випадку затримки оплати за роботи замовником як державної установи (відсутність коштів на розрахунковому рахунку), замовник зобов`язується провести оплату впродовж 10-ти банківських днів з дня надходження коштів на рахунок.

Враховуючи викладене, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 30 грудня 2013 року до договору, якою було внесено зміни до п. 5.2 договору та 11.1 та подовжено термін виконання зобов`язання у повному обсязі та термін дії договору до 31 грудня 2014 року, відповідно до цього календарний план (додаток № 2 до договору) викладено у новій редакції (а.с.20).

Відповідно до п. 5.1 договору, визначено що зобов`язання відповідача розпочати виконання робіт протягом 3-х робочих днів з дати перерахування коштів, у вигляді попередньої оплати, на розрахунковий рахунок.

Відповідно до п. 5.2 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою, відповідач зобов`язується виконати роботи у повному обсязі у строк до 31 грудня 2014 року, згідно з додатком № 2 «Календарний план».

Згідно з п. 6.3.3 договору, визначено зобов`язання відповідача поставити на об`єкт необхідні матеріали, конструкції, обладнання, комплектуючі вироби, виконувати їх приймання, розвантаження, складування та збереження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов вищезазначеного договору та на підставі виставлених відповідачем рахунків (№ 44-13/М та №43-13/М від 10.10.2013 року, а.с. 21, 23) було здійснено перерахування грошових коштів в якості попередньої оплати в розмірі 30%, що складає 1341014,10 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1362 та №1376 від 21.11.2013 року (а.с. 22, 24).

Відповідач, в порушення умов, укладеного між сторонами договору несвоєчасно відпрацював попередню оплату, оскільки лише у квітні 2014 року було здійснено поставку устаткування на суму 969649,87 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт та витрат (а.с. 25) та акт №1 вартості обладнання за квітень 2014 року (а.с. 26).

З матеріалів справи вбачається, що залишок суми попередньої оплати на суму 371364,23 грн. відповідачем відпрацьовано лише в жовтні 2014 року, про що свідчить довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2014 року та акт №2 вартості обладнання за жовтень 2014 року, акти №3 та №4 приймання-передачі будівельних робіт за жовтень 2014 року.

У зв`язку з відсутністю фінансування, додатковою угодою №2 від 17 квітня 2014 року до договору змінена ціна договору, яка склала 1341014,10 грн.

Позивачем, на підставі ст. 230 ГК України та п. 7.2 договору, за несвоєчасне виконання зобов`язань при закупівлі робіт, а саме відпрацювання перерахованої попередньої оплати, нараховано штрафні санкції (пеня) у розмірі 0,1 % вартості робіт з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, яка становить 89807,76 грн. та штраф у розмірі 7% за прострочення понад 30 днів, який становить 25995,50 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним у позовній заяві обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання робіт інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 ЦК України). Частиною першою статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої , сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною першою статті 854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належними чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується виконати будівельні роботи, а Замовник прийняти об'єкт або закінченні будівельні роботи та оплатити їх (ч.1, 2 ст. 875 ЦК України, ч. 1,2 ст. 318 ГК України).

Частиною 4 ст. 879 ЦК України передбачено, що оплата робіт за договором будівельного підряду проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та в строк, встановлений для його виконання.

Як свідчать матеріали справи, відповідач порушив умови договору та несвоєчасно виконав роботи, передбачені договором та графіком виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, дійшов висновку, що він відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, а тому позовні вимоги про стягнення 25995,50 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, дійшов висновку, що він підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Судом здійснено перерахунок пені відповідно до вимог чинного законодавства та встановлено, що період 6 місяців (183 дні) та розмір пені становить:

- за період з 28.03.2014 року по 17.04.2014 року - 28161,30 грн.

- за період з 18.04.2014 року по 26.09.2014 року - 60161,1 грн.

Враховую вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 88322,40 грн.

В частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 1485,36 грн. суд відмовляє в їх задоволенні, як безпідставно нарахованих.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у даній справі слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати у даній справі слід покласти на відповідача в сумі 2286,35 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 16, 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 46, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Власенергія» (61024, м. Харків, вул.. Пушкінська, 79, р/р 0428 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Харків, МФО 351533, ) на користь Харківського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості (62300, Харківська область, м. Дергачі, вул. Артема, 1, ) 88322,40 грн. пені та 25995,50 грн. штрафу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного підприємства «Власенергія» (61024, м. Харків, вул.. Пушкінська, 79, р/р 0428 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Харків, МФО 351533, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у сумі 2286,35 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 1485,36 грн. пені в задоволення позову відмовити.

Повне рішення складено 13.08.2015 р.

Суддя Н.С. Добреля