РІШЕННЯ

03 серпня 2015 року Справа № 913/175/15

Провадження №17/913/175/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 6646926 грн. 96 коп.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Пальчик М.О. за довіреністю № 06-05-4/04 від 04.01.2015; Петрук С.І. за довіреністю № 06-05-2/02 від 04.01.2015.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу 4880387,13 грн., 3% річних у сумі 110435,72 грн., інфляційних нарахувань у сумі 1141258,05 грн., пеню у сумі 514846,06 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 2289/14-КП-20 від 28.01.2014.

Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву № 06-05-101 від 04.06.2015, згідно якого відповідач позов визнає частково та просить відмовити позивачу у стягненні пені в сумі 514846,06 грн. у зв'язку з тим, що підприємство знаходиться в процедурі банкрутства та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів протягом якого штрафні санкції не нараховуються.

20.07.2015 представник відповідача подав до канцелярії суду письмове пояснення по справі № 06-05-130 від 16.07.2015, в яких зауважив, що позивачем в розрахунку 3% річних неправомірно до періоду прострочення включено день оплати боргу.

Також, в судовому засіданні 20.07.2015 представник відповідача надав суду контррозрахунок інфляційних нарахувань, згідно якого сума, що підлягає до стягнення складає 941321,46 грн.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши пояснення представників сторін, що були присутніми у судовому засіданні, суд

в с т а н о в и в:

Між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", як Продавцем, та Державним підприємством "Сєвєродонецька ТЕЦ" (відповідач у справі), як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2289/14-КП-20 від 28.01.2014 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору, Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Продавець передає Покупцю з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ у обсязі до 2384,0 тис. куб. м. у тому числі: січень 2014 року - 368,0 тис. куб. м., лютий - 508,0 тис. куб. м., 422,0 тис. куб. м., квітень 2014 року - 124,0 тис. куб. м., травень 2014 року -2,0 тис. куб. м., червень 2014 року - 3,0 тис. куб. м., липень 2014 року - 2,0 тис. куб. м., серпень 2014 року - 2,0 тис. куб. м., вересень 2014 року - 3,0 тис. куб. м., жовтень 2014 року - 253,0 тис. куб. м., листопад 2014 року - 305,0 тис. куб. м., грудень 2014 року -392,0 тис. куб.м.

Як зазначено у п. 3.3 Договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п. 3.4 Договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Згідно пункту 5.2 Договору, ціна склала за 1000 куб.м. газу 4154,71 грн. з ПДВ. Пізніше було укладено низку додаткових угод, згідно яких ціна за 1000 куб.м. газу складала: 5264,88 грн. з ПДВ з 01.04.2014 (додаткова угода № 1 від 30.04.2014), 6208,18 грн. з ПДВ з 01.05.2014 (додаткова угода № 2 від 23.05.2014), 6405,82 грн. з ПДВ з 01.09.2014 (додаткова угода № 3 від 15.09.2014) та 6682,44 грн. з ПДВ з 01.11.2014 (додаткова угода № 4 від 17.11.2014).

Згідно п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключено грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором.

Як зазначено у п. 7.2 Договору, у разі невиконання Покупцем умов п. 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Сторони погодили у п. 9.3. Договору, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені відсоткових річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Відповідно до пункту 11 Договору, він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дії на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.1.2014 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору протягом січня-грудня 2014 року він поставив відповідачу природний газ на загальну суму 7505858,47 грн.

В порушення умов Договору, відповідач отриманий газ оплатив частково в сумі 2625471,34 грн. з порушенням строків оплати, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача суми основного боргу 4880387,13 грн., 3% річних у сумі 110435,72 грн., інфляційних нарахувань у сумі 1141258,05 грн., пені у сумі 514846,06 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 2289/14-КП-20 від 28.01.2014.

Представник відповідача проти стягнення штрафних санкцій заперечує повністю та надав власні контррозрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних (а.с.78, 112).

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та відповідача, надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами Договору позивач поставив відповідачу за період з січня 2014 року по грудень 2014 року природний газ на суму 7505858,47 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу від 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014, 31.10.2014, 30.11.2014, 31.12.2014. Відповідач зобов'язання з оплати поставленого природного газу виконав частково в сумі 2625471,34 грн., решту боргу не сплатив. Залишилась несплаченою заборгованість за використаний природний газ у березні, жовтні-грудні 2014 року, яка складає 4880387,13 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.20-26).

Вказаний борг підтверджується належними доказами, є обґрунтованим, таким, що не спростований відповідачем, а тому підлягає до стягнення в повному обсязі.

У зв'язку з порушенням строків з оплати отриманого газу позивачем заявлено до стягнення пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений в січні - грудні 2014 року, в сумі 514846,06 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений в січні - грудні 2014 року в сумі 110435,72 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений в січні - грудні 2014 року, в сумі 141258,05 грн. (а.с.27-31).

Зокрема, позивач заявляє до стягнення пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у січні 2014 року, за період з 15.02.2014 по 14.08.2014 в сумі 129094,55 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у січні 2014 року, за період з 15.02.2014 по 17.01.2015 в сумі 37108,12 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у січні 2014 року, за період з лютого 2014 року по лютий 2015 року в сумі 356588,92 грн.

Пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у лютому 2014 року, за період з 15.03.2014 по 14.09.2014 в сумі 116490,63 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у лютому 2014 року, за період з 15.03.2014 по 10.02.2015 в сумі 30521,05 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у лютому 2014 року, за період з березня 2014 року по січень 2015 року в сумі 321120,56 грн.

Пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у березні 2014 року, за період з 15.04.2014 по 14.10.2014 в сумі 106504,93 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у березні 2014 року, за період з 15.04.2014 по 11.02.2015 в сумі 24099,08 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у березні 2014 року, за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 241626,14 грн.

Пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у квітні 2014 року, за період з 15.05.2014 по 14.11.2014 в сумі 23022,24 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у квітні 2014 року, за період з 15.05.2014 по 11.02.2015 в сумі 4459,61 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у квітні 2014 року, за період з травня 2014 року по січень 2015 року в сумі 41689,17 грн.

Пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у жовтні 2014 року, за період з 15.11.2014 по 11.12.2014 в сумі 29923,22 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у жовтні 2014 року, за період з 15.11.2014 по 11.02.2015 в сумі 3123,34 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у жовтні 2014 року, за період з листопада 2014 року по січень 2015 року в сумі 35057,35 грн.

Пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у листопаді 2014 року, за період з 15.12.2014 по 11.02.2015 в сумі 64869,79 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у листопаді 2014 року, за період з 15.12.2014 по 11.02.2015 в сумі 6683,33 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у листопаді 2014 року, за період з грудня 2014 року по січень 2015 року в сумі 85351,91 грн.

Пеню, нараховану на суму заборгованості за природний газ, поставлений у грудні 2014 року, за період з 15.01.2015 по 11.02.2015 в сумі 44940,69 грн., 3% річних, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у грудні 2014 року, за період з 15.01.2014 по 11.02.2015 в сумі 4441,20 грн., втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у грудні 2014 року, за січень 2015 року в сумі 59823,99 грн.

Вказані вимоги про стягнення пені до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.01.2013 за заявою Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно", як кредитора, порушено провадження у справі № 913/40/13-г про банкрутство боржника Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелекроцентраль", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Справа про банкрутство Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелекроцентраль" розглядалась відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції Закону України від 30.06.1999 № 784-XIV, оскільки була порушена до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Таким чином, на даний час діє мораторій на задоволення вимог кредиторів Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелекроцентраль".

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

У абзаці 4 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009 "Про судову практику в справах про банкрутство", зазначено, що за змістом статті 12 Закону мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію; їх виконання для боржника є обов'язковим, але пеня, штраф та інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства, не нараховуються, оскільки ця норма визначає конкретний проміжок часу, який відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний із його суттю.

Оскільки мораторій задоволення вимог кредиторів було введено 03.01.2013, а позивачем заявлена до стягнення пеня, що нарахована на зобов'язання з оплати, що виникли у січні-грудні 2014 року, за періоди з 15.02.2014 по 14.08.2014, 15.03.2014 по 14.09.2014, 15.04.2014 по 14.10.2014, 15.05.2014 по 14.11.2014, 15.11.2014 по 11.02.2015, 15.12.2014 по 11.02.2015, 15.01.2015 по 11.02.2015 в сумі 514846,06 грн., тобто під час дії вказаного мораторію, то у задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача пені у вищевказаній сумі слід відмовити.

Позивач також просить стягнути 3% річних у сумі 110435,72 грн., нараховані на зобов'язання з січня 2014 року по грудень 2014 року за періоди з 15.02.2014 по 17.01.2015, 15.03.2014 по 10.02.2015, 15.04.2014 по 11.02.2015, 15.05.2014 по 11.02.2015, 15.11.2014 по 11.02.2015, 15.12.2014 по 11.02.2015, 15.01.2015 по 11.02.2015, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.27-31).

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Стосовно розрахунку 3% річних суд зазначає про його часткову помилковість, оскільки кінцевою датою розрахунку по кожному з періодів прострочення при часткових оплатах по розрахунках січня-березня 2014 року , є дата остаточної оплати боргу, а оскільки дата оплати не входить до періоду прострочення, то всі періоди нарахування з урахуванням часткових оплат корегуються на цей день і сума 3% річних, яка підлягає стягненню за зобов'язаннями січня 2014 року складає 36980,26 грн., за зобов'язаннями лютого 2014 року складає 30425,51 грн., за зобов'язаннями березня 2014 року складає 24097,35 грн.

Решта періодів 3% річних, нарахованих за зобов'язаннями квітня, жовтня-грудня 2014 року, де не було жодних оплат, обрахована вірно.

З огляду на зазначене, до стягнення підлягають 3% річних в сумі 110210,60 грн. В решті 3% річних в сумі 225,12 грн. слід відмовити.

Крім того, у зв'язку з порушенням строків з оплати отриманого газу у період з січня 2014 року по грудень 2014 газу, позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування в сумі 1141258,05 грн., що нараховані на зобов'язання з січня по квітень, жовтня по грудень 2014 року за періоди, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.27-31).

Зокрема, позивач заявляє до стягнення втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у січні 2014 року, за період з лютого 2014 року по лютий 2015 року в сумі 356588,92 грн.;

- втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у лютому 2014 року, за період з березня 2014 року по січень 2015 року в сумі 321120,56 грн.

- втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у березні 2014 року, за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 241626,14 грн.

- втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у квітні 2014 року, за період з травня 2014 року по січень 2015 року в сумі 41689,17 грн.

- втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у жовтні 2014 року, за період з листопада 2014 року по січень 2015 року в сумі 35057,35 грн.

- втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у листопаді 2014 року, за період з грудня 2014 року по січень 2015 року в сумі 85351,91 грн.

- втрати від інфляції, нараховані на суму заборгованості за природний газ, поставлений у грудні 2014 року, за січень 2015 року в сумі 59823,99 грн.

Стосовно інфляційних нарахувань у загальній сумі 1141258,05 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Державною службою статистики України і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наданого до позову розрахунку вбачається, що індекс інфляції застосовувався до суми боргу, що існувала на початок місяця без врахування часткових оплат. Такий алгоритм розрахунку суперечить вищевказаному порядку визначення втрат від інфляції.

Позивачем в розрахунку втрат від інфляції по кожному місяцю було взято суму боргу на початок місяця, а не на кінець місяця, як зазначено вище, а також не було враховано, що початок періоду прострочення слід починати з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, відповідно до приписів п.3.2 вищевказаної постанови Пленуму ВГСУ.

Як вбачається з розрахунку позивача за зобов'язаннями січня 2014 року (потрібно сплатити за газ до 14.02.2014), станом на кінець місяця в якому платіж мав бути здійснений - лютого 2014 року, борг складав 1445827,31 грн., отже на цю суму слід було нараховувати інфляційну складову починаючи з наступного місяця - березня 2014 року, а не з лютого 2014 року, як помилково визначив в розрахунку позивач.

Крім того, оскільки відповідачем було здійснено численні оплати протягом листопада 2014 року - січня 2015 року, то належний розрахунок інфляційних нарахувань на зобов'язання січня 2014 року, виходячи в вищевикладеного ВГСУ алгоритму, та періодів нарахування, визначених позивачем, буде наступним:

МісяцьСума боргу на кінець місяця, грн.Індекс інфляції за місяць, наступний за місяцем, у якому мав бути здійснений платіжСума інфляції (дефляції), грн.
Лютий-жовтень 2,31Березень 2014 - Жовтень 2014 - 118,03 %260682,66
Листопад 2,53Листопад 2014 - 101,9%24106,48
Грудень 2014 512 579,95Грудень 2015 - 103,0 % 15377,39
Січень 20150 Згідно розрахунку позивача, у січні 2015 року борг складає 0 грн., у зв'язку з повним погашенням боргу відповідачем 17.01.2015 в сумі 109712,95 грн. Оскільки з 01.01.2015 по 17.01.2015 немає повного місяця прострочення, то інфляція за січень 2015 року не може бути нарахована.0
Всього:300166,53
Як вбачається з розрахунку позивача за зобов'язаннями лютого 2014 року (потрібно сплатити за газ до 14.03.2014), станом на кінець місяця в якому платіж мав бути здійснений - березня 2014 року, борг складав 1158558,06 грн., отже на цю суму слід було нараховувати інфляційну складову починаючи з наступного місяця - квітня 2014 року, а не з березня 2014 року, як помилково визначив в розрахунку позивач.

Крім того, оскільки відповідачем було здійснено численні оплати протягом січня - лютого 2015 року, то належний розрахунок інфляційних нарахувань на зобов'язання лютого 2014 року, виходячи в вищевикладеного ВГСУ алгоритму, та періодів нарахування, визначених позивачем, буде наступним:

МісяцьСума боргу на кінець місяця, грн.Індекс інфляції за місяць існування боргуСума інфляції (дефляції), грн.
березень-грудень 2,06Квітень 2014 - грудень 2015 - 121,21 % (сума боргу існувала до грудня 2015 року без часткових оплат, тому враховуються індекси інфляції для за весь період прострочення).245735,28
січень 2015 394477,76Січень 2015- 103,1%12228,81
лютий 20150 Згідно розрахунку позивача, у лютому 2015 року борг складає 0 грн., у зв'язку з повним погашенням боргу відповідачем 10.02.2015. Оскільки з 01.02.2015 по 10.02.2015 немає повного місяця прострочення, то інфляція за лютий 2015 року не може бути нарахована.0
Всього:257964,09

Як вбачається з розрахунку позивача за зобов'язаннями березня 2014 року (потрібно сплатити за газ до 14.04.2014), станом на кінець місяця в якому платіж мав бути здійснений - квітня 2014 року, борг складав 967744,61 грн., отже на цю суму слід було нараховувати інфляційну складову починаючи з наступного місяця - травня 2014 року, а не з квітня 2014 року, як помилково визначив в розрахунку позивач.

Борг у вказаній сумі існував станом на січень 2015 року, тому належний розрахунок інфляційних нарахувань на зобов'язання березня 2014 року, виходячи в вищевикладеного ВГСУ алгоритму, та періодів нарахування, визначених позивачем, буде наступним: 967744,61 грн. * 120,98% (середній індекс за період з травня 2014 року по січень 2015 року) - 967744,61 = 202991,84 грн.

Як вбачається з розрахунку позивача за зобов'язаннями квітня 2014 року (потрібно сплатити за газ до 14.05.2014), станом на кінець місяця в якому платіж мав бути здійснений - травня 2014 року, борг складав 198749,22 грн., отже на цю суму слід було нараховувати інфляційну складову починаючи з наступного місяця - червня 2014 року, а не з травня 2014 року, як помилково визначив в розрахунку позивач.

Борг у вказаній сумі існував станом на січень 2015 року, тому належний розрахунок інфляційних нарахувань на зобов'язання квітня 2014 року, виходячи в вищевикладеного ВГСУ алгоритму, та періодів нарахування, визначених позивачем, буде наступним: 198749,22 грн. * 116,55% (середній індекс за період з червня 2014 року по січень 2015 року) - 198749,22 = 32886,99 грн.

Як вбачається з розрахунку позивача за зобов'язаннями жовтня 2014 року (потрібно сплатити за газ до 14.11.2014), станом на кінець місяця в якому платіж мав бути здійснений - листопада 2014 року, борг складав 426973,26 грн., отже на цю суму слід було нараховувати інфляційну складову починаючи з наступного місяця - грудня 2014 року, а не з листопада 2014 року, як помилково визначив в розрахунку позивач.

Борг у вказаній сумі існував станом на січень 2015 року, тому належний розрахунок інфляційних нарахувань на зобов'язання жовтня 2014 року, виходячи в вищевикладеного ВГСУ алгоритму, та періодів нарахування, визначених позивачем, буде наступним: 426973,26 грн. * 106,19% (середній індекс за період з грудня 2014 року по січень 2015 року) - 426973,26 = 26442,45 грн.

Як вбачається з розрахунку позивача за зобов'язаннями листопада 2014 року (потрібно сплатити за газ до 14.12.2014), станом на кінець місяця в якому платіж мав бути здійснений - грудень 2014 року, борг складав 1378199,79 грн., отже на цю суму слід було нараховувати інфляційну складову починаючи з наступного місяця - січня 2015 року, а не з грудня 2014 року, як помилково визначив в розрахунку позивач.

Борг у вказаній сумі існував станом на січень 2015 року, тому належний розрахунок інфляційних нарахувань на зобов'язання жовтня 2014 року, виходячи в вищевикладеного ВГСУ алгоритму, та періодів нарахування, визначених позивачем, буде наступним: 1378199,79 грн. * 103,1% (індекс за січень 2015 року) - 1378199,79 = 42724,19 грн.

Крім того, позивач безпідставно заявив до стягнення інфляційні втрати в сумі 59823,99 грн. за січень 2015 року, нараховані на борг за газ, поставлений у грудні 2014 року.

Так, оскільки оплата поставленого у грудні 2014 року газу повинна бути здійснена до 14.01.2015, і враховуючи, визначений позивачем період нарахування інфляційних втрат - січень 2015 року, суд робить висновок, що позивач заявив інфляцію в сумі 59823,99 грн. за 17 днів січня 2015 року, тобто за період менший місяця, а тому, у задоволенні цієї суми слід відмовити.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, до всього стягнення підлягають інфляційні нарахування в сумі 863176,09 грн. В решті 278081,96 грн. слід відмовити.

З урахуванням викладеного, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 4880387,13 грн., 3% річних у сумі 110210,60 грн., інфляційні нарахування в сумі 863176,09 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог, на підставі статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 00131050, на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720, борг в сумі 4880387,13 грн., 3% річних у сумі 110210,60 грн., інфляційні нарахування в сумі 863176,09 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 64359,63 грн., видати наказ.

3. В решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 10.08.2015.

Суддя О.С. Фонова