РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13213/15 03.08.15 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія"

про стягнення 143 539,70 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Андрієвська О.В. за довіреністю № 683 від 03.06.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" про стягнення 143 539,70 грн., з яких 120 725,33 грн. заборгованості, 10 853,67 грн. інфляційних втрат та 11 960,70 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.06.2015 р.

15.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі та підтвердження про відсутність аналогічного спору.

16.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли пояснення по справі.

17.06.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшла заява про зміну адреси для листування.

17.06.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду справи та про фіксацію судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 18.06.2015 р. представник позивача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 18.06.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 21.07.2015 р.

У судове засідання 21.07.2015 р. представник відповідача не з'явився, проте 20.07.2015р. через відділ діловодства суду надійшло клопотання у якому відповідач просить продовжити розгляд справи на 15 днів, відкласти розгляд справи на іншу дату та здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою від 21.07.2015 р. розгляд справи відкладено на 03.08.2015 р.

31.07.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та відкладення розгляду справи.

Вказане клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки строк вирішення спору у даній справі вже продовжувався, а підстави для подальшого відкладення розгляду справи відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2015 р. позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явися, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 03.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.07.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (надалі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" (надалі - відповідач, Абонент) укладено Тимчасовий Договір № 10170/5-01 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, цей договір укладається у відповідності із Законом У країни "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором Постачальник зобов'язується надавати Абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об'єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об'єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід'ємною частиною цього договору) та на підставі пред'явлених Абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва (надалі - Умови), а Абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення. в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (в подальшому - Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (в подальшому - Правила приймання), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.10.2011р. за № 1879, зареєстрованими в головному управлінні юстиції у м. Києві 17.10.2011 за № 44/903 (в подальшому - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Пунктами 2.1.1., 2.1.2. Договору передбачено, що облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показами засобу обліку, зареєстрованого у Постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у Абонента декількох об'єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показів всіх засобів обліку, зареєстрованих за Абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показами засобів обліку. В разі технічної неможливості встановлення засобу обліку, кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з Постачальником розрахунком на підставі наданих Абонентом офіційних документів, якими визначена площа поливу. Зняття показів засобу (-ів) обліку здійснюється, як правило, щомісячно представником Постачальника у присутності представника Абонента у строки згідно з графіком обслуговування Постачальника. Для Абонента із стабільним об'ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням) зняття показів з засобів обліку може здійснюватися Постачальником поквартально, при цьому останній направляє Абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Покази засобу обліку за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків Постачальником від Абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо Абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показів, дані, що зняті Постачальником, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Згідно з п. п. 2.2.1 - 2.2.4. Договору, Постачальник щомісячно направляє до банківської установи Абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних води у систему каналізації м. Києва відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів у період дії цього договору Постачальник доводить Абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів. У розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється Абонентом щомісячно у безготівковій формі у п'ятиденний строк з дня направлення Постачальником розрахункового документу до банківської установи Абонента. За згодою Постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від Абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі-призначення платежу, першочергово зараховується Постачальником в погашення боргу. У разі неотримання від Постачальника поточного щомісячного розрахункового документа, Абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг. У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, Абонент зобов'язаний у десятиденний строк з дня направлення Постачальником розрахункового документа до банківської установи Абонента, письмово повідомити про це Постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова Абонента оплатити розрахунковий документ Постачальника вважатиметься безпідставною.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», його дія поширюється на всі суб'єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

У той же час, пунктом 7.1. Договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.01.2013 р.

Пунктами 5.3., 5.10., 5.11. Договору сторони погодили, що всі питання, не передбачені цим договором, регулюються чинним законодавством України. Умови цього договору застосовуються до відносин між Постачальником та Абонентом, які виникли до його укладення. Всі попередні домовленості та згоди, що стосуються предмету цього договору, втрачають чинність з моменту його підписання. Внесення змін до умов цього договору відбувається шляхом підписання обома сторонами додаткової угоди.

Таким чином, строк дії даного Договору закінчився 31.01.2013 р., жодних угод щодо продовження його дії сторонами не укладалось.

У той же час, сторони передбачили застосування умов Договору лише до відносин, які виникли між сторонами до моменту його підписання, та не передбачили автоматичної пролонгації вказаного Договору.

Позивач зазначає, що відносини між сторонами з водопостачання та водовідведення тривають і надалі, проте відповідач належним чином не оплачує надані позивачем послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 120 725,33 грн.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується наявність заборгованості відповідача по оплаті наданих послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 120 725,33 грн.

При цьому, судом взято до уваги, що строк дії даного Договору закінчився, тобто, починаючи з 01.02.2013 р. між сторонами відсутня письмова домовленість щодо постачання води та приймання стічних вод.

Однак, відсутність письмового договору не звільняє споживача від обов'язку повністю сплатити фактично надані йому послуги.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний суд України, про що зазначає у постанові від 25.11.2014 р. у справі № 916/3566/13.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення строку дії Договору позивач продовжував виставляти відповідачу рахунки на оплату у спосіб, встановлений п. 2.2.1. Договору, шляхом щомісячного направлення до банківської установи відповідача розрахункових документів в електронному вигляді (дебетові повідомлення).

За таких обставин, позивач стверджує про порушення відповідачем грошових зобов'язань, та просить стягнути з останнього 10 853,67 грн. інфляційних втрат та 11 960,70 грн. 3 % річних.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про те, що виставлення відповідачу рахунків у спосіб, встановлений п. 2.2.1. Договору, після закінчення строку дії останнього, не може вважатись належним виставленням рахунків на оплату, виходячи з наступного.

У дебетових повідомленнях, які щомісячно направлялись до банківської установи відповідача в електронному вигляді, не встановлено строків оплати наданих послуг, а будь-яких вимог, повідомлень, рахунків на оплату, претензій про сплату заборгованості тощо, які направлялись на адресу відповідача з метою забезпечення належного та своєчасного повідомлення останнього про строк, у який має бути виконано його грошове зобов'язання, а також належних доказів здійснення таких відправлень, позивачем до суду не надано.

За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи позивача про законність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки позивач у своїх розрахунках керується лише строками сплати, передбаченими Договором, строк дії якого закінчився, а будь-яких документів, що надавали б можливість встановлення дійсних періодів прострочення, та здійснення належних розрахунків, суду не надано.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 120 725,33 грн. заборгованості законними, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами не спростованими у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" (03143, м. Київ, вул. Академіка Лебедєва, буд. 27; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; ) 120 725 (сто двадцять тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 33 коп. заборгованості та 2 414 (дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 51 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна