ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Справа № 911/2190/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного малого підприємства «Лоцмен»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1»

про стягнення 328662,85 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Зуйко Р.О., довір. б/н від 27.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Приватне мале підприємство «Лоцмен» (далі - ПМП «Лоцмен», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (далі - ТОВ «Край-1», відповідач) про стягнення 403151,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунку з позивачем за поставку товару відповідно до договору поставки № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р., у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 297472,99 грн. основного боргу, 31996,68 грн. пені, 2591,68 грн. 3% річних, 71089,86 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

22.06.2015 р. до господарського суду Київської області ПМП «Лоцмен» було подано заяву № 58 від 16.06.2015 р. про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 297472,99 грн. основного боргу, 23471,85 грн. пені, 1173,59 грн. 3% річних, 6544,42 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

За вказаних обставин суд здійснює розгляд позовних вимог про стягнення з відповідача 297472,99 грн. основного боргу, 23471,85 грн. пені, 1173,59 грн. 3% річних, 6544,42 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні 16.07.2015 р. представником позивача було подано клопотання б/н від 16.07.2015 р. про продовження строку розгляду спору понад строк, встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.07.2015 р. було продовжено строк розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів.

03.08.2015 р. до господарського суду Київської області від ПМП «Лоцмен» надійшла заява № 71 від 24.07.2015 р. про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 06.08.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, та просив суд повернути судовий збір у зв'язку з поданням зазначеної вище заяви № 58 від 16.06.2015 р. про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.08.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

21.11.2012 р. між Приватним малим підприємство «Лоцмен» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» (покупець) було укладено договір поставки № 4946-12/1035, відповідно до п. 1.1 якого постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору, на умовах цього договору.

У відповідності з п. 3.1 договору постачальник поставляє, а покупець оплачує товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами.

Згідно з пунктом 3.3 договору, покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у статті 9 договору, протягом терміну платежу зазначеного у пункті 1.1 додатку № 3 «Спеціальні умови», за умови, що сума платежу не менше 50,00 грн., та що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця. Якщо постачальник не надасть рахунки та накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів. Покупець зобов'язаний попередити постачальника про недоліки у одержаних рахунках-фактурах та/чи накладних. Рахунки-фактури без номеру замовлення будуть відсилатися назад та не будуть оплачуватись покупцем.

У відповідності з п. 3.8 договору за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Договір був укладений строком до 31 грудня 2012 року. Строк дії договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж на 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (п. 8.1 договору).

21.11.2012 р. між ПМП «Лоцмен» та ТОВ «Край-2» було укладено протокол узгодження розбіжностей до договору поставки № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р., відповідно до якого п 3.3 договору було викладено в наступній редакції: «Покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у статті 9 договору, протягом терміну платежу зазначеного у пункті 1.1 додатку № 3 «Спеціальні умови», за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця, яка вказана в статті 9. Якщо постачальник не надасть накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів. Покупець зобов'язаний попередити постачальника про недоліки у одержаних рахунках-фактурах та/чи накладних».

21.11.2012 р. ПМП «Лоцмен» та ТОВ «Край-2» було підписано додаток № 3 до договору поставки № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р., відповідно до п. 1.1 якого покупець оплачує реалізовані товари за період 1 календарний тиждень у магазинах покупця протягом 10 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця, яка вказана у ст. 9 договору, протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки. Якщо у постачальника є борги по документах, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документів.

ПМП «Лоцмен» на виконання умов договору № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р. було поставлено ТОВ «Край-2» товар за видатковими накладними - № 12/41693 від 09.12.2014 р. на суму 45604,00 грн., № 12/41694 від 09.12.2014 р. на суму 28494,48 грн., № 12/41900 від 10.12.2014 р. на суму 17109,64 грн., № 12/41901 від 10.12.2014 р., № 12/42309 від 15.12.2014 р. на суму 6075,24 грн., № 12/42310 від 15.12.2014 р. на суму 15311,88 грн., № 12/42311 від 15.12.2014 р. на суму 541,44 грн., № 12/42312 від 15.12.2014 р. на суму 13637,40 грн., № 12/42706 від 18.12.2014 р. на суму 1082,88 грн., № 12/43106 від 23.12.2014 р. на суму 14277,84 грн., № 12/43107 від 23.12.2014 р. на суму 552,24 грн., № 12/43109 від 23.12.2014 р. на суму 39562,68 грн., № 12/43150 від 23.12.2014 р. на суму 20568,32 грн., № 12/44118 від 13.01.2015 р. на суму 6071,16 грн., № 1/44119 від 13.01.2015 р. на суму 4117,80 грн., № 1/44120 від 13.01.2015 р. на суму 10562,40 грн., № 1/44386 від 15.01.2015 р. на суму 2368,08 грн., № 1/44712 від 19.01.2015 р. на суму 4093,92 грн., № 1/44714 від 19.01.2015 р. на суму 9372,00 грн., № 1/45477 від 27.01.2015 р. на суму 1261,26 грн., № 1/45478 від 27.01.2015 р. на суму 7396,44 грн., № 1/45480 від 27.01.2015 р. на суму 3957,18 грн., № 2/47090 від 09.02.2015 р. на суму 6278,88 грн., № 2/47375 від 11.02.2015 р. на суму 4772,16 грн., № 2/47917 від 16.02.2015 р. на суму 1586,88 грн., № 2/47918 від 16.02.2015 р. на суму 616,32 грн., № 2/48806 від 24.02.2015 р. на суму 7364,88 грн., № 2/49135 від 25.02.2015 р. на суму 9201,48 грн., № 3/50620 від 10.03.2015 р. на суму 15832,80 грн., № 3/52377 від 24.03.2015 р. на суму 9107,76 грн., № 3/52378 від 24.03.2015 р. на суму 6672,60 грн.

05.08.2014 р. ПМП «Лоцмен» (постачальник), ТОВ «Край-2» (первісний покупець) та ТОВ «Край-1» (новий покупець) було підписано додаткову угоду б/н про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ «Край-2» на ТОВ «Край-1» у зобов'язаннях по договору поставки з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди.

Згідно з п. 2 угоди з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору поставки) і обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору поставки) сторони покупця по договору поставки переходять від первісного покупця до нового покупця, і первісний покупець вибуває із зобов'язання по договору поставки як сторона.

У відповідності з п. 3 угоди обов'язок оплатити згідно з умовами договору товар, що був поставлений постачальником первісному покупцю та не оплачений до терміну заміни покупця, переходить до нового покупця.

Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід'ємною частиною договору поставки (п. 6 угоди).

ТОВ «Край-1» було частково оплачено поставлений позивачем товар, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача від 26.08.2014 р. на суму 10108,00 грн., від 02.09.2014 р. на суму 11594,00 грн., від 08.09.2014 р. на суму 10837,00 грн., від 15.09.2014 р. на суму 12000,00 грн., від 22.09.2014 р. на суму 25000,00 грн., від 29.09.2014 р. на суму 52000,00 грн., від 22.10.2014 р. на суму 31900,00 грн., від 10.11.2014 р. на суму 23800,00 грн., , копії яких долучено до матеріалів справи.

ПМП «Лоцмен» та ТОВ «Край-1» було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2014 р. до 09.01.2015 р. на суму 306491,17 грн.

ПМП «Лоцмен» було надіслано на адресу ТОВ «Край-1» вимогу № 25 від 05.05.2015 р. на суму 297472,99 грн. Відповіді на вимогу отримано не було, заборгованість не сплачено.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за договором поставки № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р., останній і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Поряд з цим, приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач у судові засідання представника не направив, відзиву на позов, контррозрахунку суми заборгованості або доказів оплати отриманого за договором поставки № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р. товару суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов'язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 4946-12/1035 від 21.11.2012 р., з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 297472,99 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 23471,85 грн. пені.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначалося вище, згідно з п. 3.8 договору за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Розмір пені, визначений позивачем, становить 23471,85 грн. за період з 14.05.2015 р. до 30.06.2015 р., з урахуванням часткових проплат щодо кожної видаткової накладної окремо, є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Окрім того, позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем було визначено розмір 3% річних у сумі 1173,59 грн., нарахованих на заборгованість відповідача, з урахуванням часткових проплат щодо кожної видаткової накладної окремо за загальний період з 14.05.2015 р. до 30.02.2015 р., який є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв'язку з чим 3% річних підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Визначений позивачем розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача, з урахуванням часткових проплат щодо кожної видаткової накладної окремо за загальний період з 30.05.2014 р. до 16.02.2015 р., становить 6544,42 грн., є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв'язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Приватного малого підприємства «Лоцмен» у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

При цьому, беручи до уваги, що позивачем в процесі розгляду справи було зменшено розмір заявлених позовних вимог, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», частина сплаченого судового збору - пропорційно до суми, на яку було зменшено позовні вимоги, а саме - в сумі 1489,76 грн. підлягає поверненню ПМП «Лоцмен» з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Бузова, вул. Леніна, 215А, кім. 3, код 22863249) на користь Приватного малого підприємства «Лоцмен» (84311, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. 50 років ВЛКСМ, 2А, код 23419138) - 297472 (двісті дев'яносто сім тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 99 коп. основного боргу, 23471 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят одну) грн. 85 коп. пені, 6544 (шість тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 42 коп. інфляційних втрат, 1173 (одну тисячу сто сімдесят три) грн. 59 коп. 3% річних, 6573 (шість тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 26 коп. судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України надмірно сплачений позивачем судовий збір в сумі 1489,76 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 11.08.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна