ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Справа № 917/604/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя

Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Лисокобилка А.Ю.,

за участю представника:

позивача - Кривохижа Ю.А. за довіреністю від 04.03.2015р. №04.2-17/2/492,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава, (вх. 3613 П/2), на рішення господарського суду Полтавської області від 04.06.2015р. у справі № 917/604/15

за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава,

до відповідача Автогаражного кооперативу "Зелений острів", м. Полтава,

про стягнення 48000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.06.2015р. (суддя Безрук Т.М.) у позові Виконавчого комітету Полтавської міської ради до Автогаражного кооперативу "Зелений острів" відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем не надано суду належних доказів в підтвердження прямого причинного зв'язку між невиконанням відповідачем зобов'язань та заявленими збитками, крім того, є необґрунтованою та не доведеною сума збитків, яка заявлена до стягнення.

Виконавчий комітет Полтавської міської ради з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 04.06.2015р. у справі №917/604/15 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що у зв'язку з тим, що відповідач ігнорує норми чинного законодавства щодо обов'язку укласти з органом місцевого самоврядування договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста, що призводить до зменшення надходжень до місцевого бюджету, тим самим ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування. А також, апелянта посилається на те, що протиправна поведінка заподіювання збитків полягає у відсутності звернення до міської ради та неукладанні з органом місцевого самоврядування відповідного договору.

20.07.2015р. на адресу господарського суду апеляційної інстанції надійшло клопотання (вх. 10817) від апелянта - Виконавчого комітету Полтавської міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в господарському суді Полтавської області.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови суду від 21.07.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. задоволено клопотання позивача про його участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/604/15 в режимі відеоконференції.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови суду від 10.08.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Лакізи В.В.

У судовому засіданні 10.08.2015р. (в режимі відеоконференції) представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування.

Законом встановлено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч.1. ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання ч.1. ст. 40 Закону рішенням Полтавської міської ради від 18.05.2012р. затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Полтава (далі - Порядок), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Відповідно до п.3 Порядку під будівництвом слід розуміти - нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об'єктів цивільного (житлового) та виробничого призначення, а під об'єктами будівництва - окремий будинок або споруда або інший об'єкт нерухомості на будівництво, реконструкцію або розширення, якого повинні бути складені проект та кошторис та фінансування якого здійснює замовник (забудовник, інвестор).

Згідно з пунктом 3 (ч. 2) Порядку пайова участь (внесок) замовника у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури полягає у відрахуванні замовником до місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Полтави з Виконавчим комітетом Полтавської міської ради.

Відповідно до п. 4. Порядку договір про пайову участь (внесок) у розвитку інфраструктури м. Полтави укладається до прийняття об'єкта в експлуатацію не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання.

Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 03.07.2013р. за № ПТ36, будівництво першої черги першого пускового комплексу капітальних гаражів автогаражного кооперативу «Зелений острів» по вул. Зелений острів, 9г в м. Полтаві вважається закінченим будівництвом об'єкт готовим до експлуатації (а.с. 22).

Замовником будівництва за даною декларацією є відповідач Автогаражний кооператив «Зелений острів».

В матеріалах справи міститься лист позивача щодо пропозиції укладання договору у відповідності до ст. 181 ГК України та ст. 641 ЦК України з додатком, а саме договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Полтава №41 від 07.08.2014р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа, чеком ПД УДППЗ «Укрпошта».

Виконавчим комітетом Полтавської міської ради проведено розрахунок величини пайового внеску першої черги першого пускового комплексу капітальних гаражів автогаражного кооперативу «Зелений острів» по вул. Зелений острів, 9г в м. Полтаві, яке було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 03.07.2013р. за № ПТ36, яка відповідно до здійсненого розрахунку становить 48000,00 грн. (а.с.46).

Позивач заявив до стягнення з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди згідно з розрахунком величини пайового в розмірі 48000,00грн., у зв'язку з чим звернувся до господарського суду з відповідною позовною заявою.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.06.2015р. у позові Виконавчого комітету Полтавської міської ради відмовлено повністю.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст.225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

За змістом ст. 623 ЦК України вбачається, що відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому відповідно до частини 4 статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про пайову участь до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію між сторонами не укладався, а тому право позивача на отримання грошових коштів у вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури міста не порушено, оскільки укладення договору про пайову участь обов'язкове на етапі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

В разі існування факту ухиляння відповідача від сплати пайового внеску, позивач не позбавлений права вживати заходів до спонукання відповідача укласти відповідний договір або застосувати важелі впливу на замовника будівництва чи його контролю, оскільки це в інтересах позивача.

Однак, в матеріалах справи є тільки один лист Виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо пропозиції укласти договір від 07.08.2014р., однак, будь-які інші звернення з вимогами до відповідача чи претензіями до нього щодо спонукання укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста та отримання грошових коштів у вигляді пайової участі відсутні.

Відповідач до Виконавчого комітету Полтавської міської ради в порушення вищевказаних норм з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Полтава не звертався і пайовий внесок не сплачував, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з нього 48000,00 грн. збитків (упущеної вигоди) у вигляді несплаченого пайового внеску, розрахованого на підставі даних декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому кожна суттєва для справи обставина повинна підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна як наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

З огляду на зазначене, у діях відповідача відсутні будь-які ознаки протиправної поведінки по відношенню до позивача. Позивач не довів суду ані розміру заявлених збитків, ані того, що відповідач є особою, діями або бездіяльністю якої позивачеві було спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 48000,00 грн.

Оскільки між Виконавчим комітетом Полтавської міської ради та відповідачем договір про пайову участь не укладався, відповідні зобов'язальні правовідносини не виникли, то місцевий господарський суд, з чим погодилась колегія суддів, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для кваліфікації орієнтовної суми пайового внеску як упущеної вигоди позивача, отже, позов не підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що у зв'язку з несплатою відповідачем пайового внеску при відсутності передбаченого законом договору про пайову участь завдали позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди, а також ігнорування обов'язку щодо укладання договору про пайову участь розвитку інфраструктури м. Полтави не ґрунтуються на вищевказаних нормах закону і висновку господарського суду першої інстанції не спростовують, в зв'язку з чим підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, тому рішення господарського суду Полтавської області від 04.06.2015р. у справі № 917/604/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 04.06.2015р. у справі № 917/604/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 10.08.2015р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза