РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/12503/15
За позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго»

до Приватного акціонерного товариства «Київстар»

про зобов'язання укласти договір

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Рубан Т.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Ральченко Ю.Г. - представник за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» звернулося до Господарського суду м. Києва з указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03.10.2008 між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії № 195.

10.04.2015 позивач, з метою приведення зазначеного договору у відповідність із положеннями Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996, в редакції від 07.05.2010, надіслав відповідачеві нову редакцію договору № 195 від 10.04.2015.

У подальшому сторони не дійшли згоди щодо змісту окремих положень договору, зміни до якого були запропоновані позивачем, внаслідок чого останній звернувся до суду із вимогами про викладення зазначеного договору в новій редакції.

Вказує, що редакція договору, запропонована позивачем відповідає змісту Типового договору постачання електроенергії, що є Додатком до Правил користування електричною енергією і положення якого є обов'язковими для сторін при укладанні договору на постачання електричної енергії.

На підставі викладеного позивач просить суд викласти пункти 2.5, 3.2.4, 9.4 договору про постачання електричної енергії № 195, укладеному між сторонами 03.10.2008, та п. 6 додатку № 2, п. 6 додатку № 3, додаток 4а, що є невід'ємними частинами договору, в новій редакції, а саме:

П. 2.5.: «У разі звільнення Споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-якій спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки Споживач зобов'язаний повідомити Постачальника за 20 діб до дня настання таких змін і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим Договором до дня зміни власника приміщення включно, а Постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки усіх видів платежів, передбачених цим говором до дня зміни власника приміщення включно, а Постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки».

П. 3.2.4.: «Одержувати від Постачальника плату за використання мереж Споживача».

Перший та другий абзац пункту 2 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» Договору:

Споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Розмір суми платежу розраховується Споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу вживання електричної енергії».

|П. 9.4.: «Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. З дати набрання чинності Цим Договором, Договір від 03.10.2008 № 195 припиняє свою дію, а в частині виконання грошових зобов'язань вказаний договір діє до їх повного виконання. Постачальник має право в односторонньому порядку розірвати Договір, незалежно повідомивши Споживача за 20 днів до дати розірвання Договору:

При отриманні відомостей про те, що Споживач втратив право власності або користування на свої об'єкти (об'єкт);

При припиненні права користування Споживачем земельною ділянкою або дозволу на розміщення його тимчасових споруд. Належним повідомленням вважається направлення відповідної заяви про розірвання договору рекомендованим листом на адресу, зазначену в розділі 10 цього Договору. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Сторони зобов'язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, іменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін. Таке повідомлення, підписане уповноваженою особою, стає частиною цього Договору з моменту отримання його іншою Стороною. У разі необхідності внесення змін та доповнень до цього Договору кожна з Сторін має право звернутися до іншої з відповідною пропозицією. Якщо ці пропозиції викликані прийняттям нормативно-правових актів, іі змінюють умови цього Договору, Сторони зобов'язуються до внесення відповідних змін до Договору керуватися вимогами цих нормативних документів.

П. 6 додатку № 2 «Порядок розрахунків» Договору: «Додаток 2 п. 6. Акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) (додаток № 4А до Договору) оформлюється Постачальником та направляється (надається) Споживачу.

Оформлений належним чином Акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану кричну енергію) Споживач повертає Постачальнику у триденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого Акта про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати виписки за умови підписання трьома представниками Постачальника».

Додаток 3 п. 6. : «У разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини Споживача обсяг електричної енергії, використаної Споживачем, може бути визначений на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розрахований Постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього або наступного після відновлення розрахункового періоду, який визначається за згодою сторін. Датою початку періоду порушення розрахункового обліку вважається перший день поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або час та день, зафіксовані засобом обліку (автоматизованою системою обліку). За день відновлення обліку приймається день складення спільного акта про покази розрахункового засобу обліку. У разі заміни та/або повірки засобів обліку електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду».

Додаток 4а: «Акт про прийняття - передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) підтверджується у встановленому порядку Споживачем та у триденний термін повертається Постачальнику».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що вимоги позивача щодо викладення існуючого договору в новій редакції є безпідставними з огляду на те, що існуючі між сторонами правовідносини у повному обсязі врегульовані діючим договором № 195 від 03.10.2008, умови якого погоджені сторонами у добровільному порядку шляхом вільного волевиявлення. Крім того, за твердженням відповідача, примусове внесення змін до договору, укладеного між сторонами, суперечить вимогам діючого законодавства та порушує принцип свободи договору, як основоположний принцип господарського права.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.10.2008 між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії (далі - позивач, постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.», у подальшому перейменованому у Приватне акціонерне товариство «Київстар» (далі - відповідач, споживач), укладено договір про постачання електричної енергії № 195, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався продати електричну енергію споживачеві для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю 40 кВт, а споживач зобов'язався оплатити вартість використаної електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до розділу 2 договору, сторони домовились під час виконання його умов керуватися чинним законодавством України, зокрема «Правилами користування електричною енергією», затвердженими постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі за текстом - «ПКЕЕ»).

10.04.2015, з метою приведення взаємовідносин між сторонами у відповідність з вимогами чинних ПККЕ, позивач вручив повноважному представникові відповідача договір про постачання електричної енергії № 195 від 10.04.2015 у трьох примірниках з додатками, які є невід'ємною частиною договору.

Листом в від 22.04.2015 (вх. № 1511) відповідач повідомив позивача про підписання договору про постачання електричної енергії № 195 від 10.04.2015 із протоколом розбіжностей до договору, та надіслав позивачеві два примірника протоколу розбіжностей до договору.

07.05.2015 позивач надіслав відповідачеві власну редакцію погодженого протоколу розбіжностей (лист вих. 13-15-01-05/745 від 07.05.2015), однак відповіді на зазначений лист не отримав.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 1.3 розділу 12 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі за текстом - «ПКЕЕ»), визначено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно з ч.ч. 3, 7 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 181 ГК України, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав відповідачеві примірник договору про постачання електричної енергії № 195 в редакції від 10.04.2015. Відповідач, в свою чергу, у двадцятиденний строк після одержання договору повернув позивачеві підписаний примірник договору із двома примірниками протоколу розбіжностей до нього.

З метою врегулювання розбіжностей позивач надіслав відповідачеві власну редакцію протоколу розбіжностей, однак сторони не дійшли згоди щодо змісту викладених у ньому умов договору, внаслідок чого позивач звернувся до суду.

Статтею 3 ЦК України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до положень ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Пунктом 4 ст. 179 ГК України передбачено, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Як встановлено судом укладений між сторонами договір на поставку електричної енергії від 03.10.2008 є чинними, строк його дії продовжувався за згодою сторін, вказаний договір відповідає вимогам законодавства та виконується сторонами, зокрема позивач здійснює постачання електричної енергії, а відповідач проводить оплату вказаної електричної енергії.

Таким чином, оскільки між сторонами вже існують договірні відносини щодо постачання електричної енергії, за відсутності прямої вказівки закону щодо укладення іншого договору, який регулює однопредметні відносини між сторонами, враховуючи принцип свободи договору та непогодження сторонами умов нового договору шляхом вільного волевиявлення відсутні підстави для зобов'язання відповідача укласти договір на постачання електричної енергії в редакції позивача.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко