РІШЕННЯ

17 серпня 2015 року Справа № 913/500/15

Провадження № 9/913/500/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БДК ОСОБА_1», м. Лутугине Луганської області

про стягнення 49 500 грн. 00 коп.

суддя Ворожцов А.Г.

секретар судового засідання Антонова І.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 185 від 23.07.2015;

від відповідача представник не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 49500,00 грн.

В обґрунтування своєї вимоги позивач, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", посилається на факт дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28.10.2012.

Зіткнення відбулося в результаті порушення водієм автомобіля Мерседес Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2012.

На виконання договору страхування страхова компанія ТДВ "СК "Наста" виплатила постраждалому водію автомобіля Тойота страхове відшкодування в розмірі 52222,77 грн.

Однак відповідач не повідомив страховика про настання страхового випадку, право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої власнику автомобіля Тойота, перейшло в порядку регресу до ТДВ "СК "Наста".

25 березня 2014 року між ТДВ "СК "Наста" та позивачем за цією справою, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", було укладено договір про відступлення права вимоги № 2503.

Відповідач, ТОВ "БДК-Авто", відзив на позовну заяву не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Явка учасників судового процесу в засідання суду не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 2.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням юридичної особи відповідача є 92000, Луганська область, м. Лутугине, вул. Пушкіна, буд. 131-А.

Листом від 16.03.2015 № 511-30-100 УДППЗ «Укрпошта» повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Разом з тим, оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК (аналогічна позиція викладена у Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини.

14 квітня 2012 року між ТОВ "БДК - ОСОБА_1" та ТДВ "СК "Наста" було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом № АВ/3075718.

За цим договором застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при керуванні автомобілем Тойота, реєстр. № НОМЕР_1 (далі забезпечений автомобіль).

28 жовтня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мерседес реєстр. № НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3, та автомобіля Тойота реєстр. № НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_1

Зіткнення відбулося в результаті порушення водієм автомобіля Мерседес Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 (а.с. 56).

На виконання договору страхування страхова компанія ТзДВ "СК "Наста" виплатила постраждалому водію автомобіля Тойота страхове відшкодування в розмірі 52222,77 грн. вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням пені, що підтверджується п/д № 126 від 04.09.13.

Розмір вартості відновлювального ремонту підтверджується звітом суб'єкта оціночної діяльності за № 977 (а.с. 61 87).

Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 ДТП сталося з вини водія ОСОБА_3, який виконував трудові (службові) обов'язки, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством відповідача, ТОВ "БДК-Авто".

Відповідач не повідомив страховика про настання страхового випадку, натомість до страхової компанії ТДВ "СК "Наста" в порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої власнику автомобіля Тойота.

Претензія первісного кредитора про відшкодування шкоди від 23.10.2013 була залишена відповідачем без задоволення.

У подальшому, 25 березня 2014 року між ТДВ "СК "Наста" та позивачем за цією справою, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", було укладено договір про відступлення права вимоги № 2503 (а.с. 29 47), згідно з яким первісний кредитор, ТДВ "СК "Наста", передає, а новий кредитор, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" (позивач у справі) отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу за договорами страхування, перелік яких наведений у додатку до цього договору, у т.ч. й спірним договором.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 р. під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Згідно п. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика предявити регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За нормою ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи містять копію претензії ТДВ "СК "Наста" № 1795 від 23.10.2013 на адресу відповідача та відповідь відповідача на претензію (а.с. 50 52), докази страхового відшкодування страховою компанією в розмірі 52222,77 грн. (а.с. 57) та інші докази, які свідчать про наявність вини відповідача у скоєному ДТП.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підстави позовної вимоги, натомість відповідач не спростував це в належний спосіб та не довів іншого.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "БДК - ОСОБА_1", 92000, Луганська область, м. Лутугине, вул. Пушкіна, буд. 131-А, код 34100272, на користь позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", 01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 13, код 38750239, страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 49500,00 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підписане - 18.08.2015.

Суддя А. Г. Ворожцов