ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 серпня 2015 р. Справа № 903/862/15

за позовом Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство», м. Камінь-Каширський

до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля", м. Нововолинськ

про стягнення 21 609 грн. 81 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1., довіреність № 47 від 12.01.2015 року

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: позивач - Державне підприємство «Камінь-Каширське лісове господарство» просить стягнути з відповідача - Державного підприємства "Волиньвугілля" 21 609 грн. 81 коп., в тому числі 14 524 грн.09 коп. основного боргу за поставлену згідно договору № 27/2 від 06.01.2015 року технічну хвойну сировину (далі товар), 207 грн.45 коп. річних, 6 878 грн. 27 коп. інфляції.

Позовна заява обгрунтована невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань по оплаті поставленого згідно договору № 27/2 від 06.01.2015 року товару.

Представник позивача ОСОБА_1, діючи в межах повноважень, наданих довіреністю № 47 від 12.01.2015 року, керуючись ст. 22 ГПК України, подала заяву від 12.08.2015 року про уточнення позовних вимог та просить стягнути з відповідача 14 502 грн. 09 коп. основного боргу, 202 грн. 23 коп. річних, 4 123 грн. 27 коп. інфляції.

Згідно п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява від 12.08.2015 року про уточнення позовних вимог, яку суд приймає як заяву про зменшення позовних вимог, не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, прийнята судом, тому має місце нова ціна позову - 18 827 грн. 59 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з врахуванням заяви від 12.08.2015 року, подала підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.07.2015 року, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 14 502 грн. 10 коп. (а. с. 39-40)

Відповідач вимоги ухвали суду від 31.07.2015 року не виконав, витребувані судом документи не подав, правом участі у судовому засіданні не скористався, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 419 (а. с. 38).

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

6 січня 2015 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) був укладений договір № 27/2 (далі договір, а. с. 10).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобовязання виникли з договору № 27/2 від 06.01.2015 року.

Згідно п. п. 1.1, 2.1, 3.1, 3.2, 3.4, 4.1, 4.3, 4.4, 8.1 договору продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити тех. сировину хвойну (товар) в кількості 285 куб. м. діаметром 8-14 см, довжиною L 2.0 м/п. на умовах FCA м. Нововолинськ, вул. Лісна, 1, місце призначення: центральний лісний склад, вантажоотримувач: ДП «Волиньвугілля». Мінімальна партія товару складає 10 куб.м. Транспортні витрати по доставці товару сплачує покупець. Ціна за одиницю товару 350.00 гривень з урахуванням ПДВ. Оплата вартості товару проводиться протягом 15 днів з моменту поставки на умовах перерахування коштів на рахунок продавця. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання договору позивач у січні - лютому 2015 року відпустив відповідачу товар на загальну суму 24 524 грн. 09 коп.), що стверджується нарядами на відпуск лісо продукції, довіреностями на отримання товару, товаро транспортними, податковими накладним, відомостями про вантаж, квитанціями про реєстрацію податкових накладних (а. с. 11-25), зокрема:

- 30 січня 2015 року на суму 8 386 грн. 80 коп.;

- 11 лютого 2015 року на суму 8 073 грн. 19 коп. та 8 064 грн. 10 коп.

Відповідач свої зобов'язання виконав частково, здійснивши оплату за отриманий товар в сумі 10 000 грн. 00 коп., що стверджується платіжним дорученням від 15.04.2015 року № 204 (а. с. 26). Крім того, станом на 01.01.2015 року початкове сальдо на користь відповідача складало 22 грн. 00 коп., що стверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.07.2015 року (а. с 42).

У відповіді від 18.05.20105 року № 688/8.3/11.2-13 на претензію позивача від 06.04.2015 року № 365/2 відповідач заборгованість не заперечує, пояснює важким фінансовим становищем (а. с. 30).

Заборгованість відповідача складає 14 502 грн. 10 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

202 грн. 23 коп. 3% річних, 4 123 грн. 27 коп. інфляції нараховані позивачем з врахуванням відстрочки в оплаті на 15 днів, перенесення кінцевого строку оплати у звязку з його закінченням у вихідні дні, наявності боргу на 1-ше число місяця, в якому проводиться інфляційне нарахування, часткової оплати боргу. Проте, у розрахунку не враховане початкове сальдо станом на 01.01.2015 року на користь відповідача на суму 22 грн. 00 коп., що призвело до завищення нарахування річних на 0 грн. 10 коп. (8 386,80 -22,00х3%:365х57=39.19-39.29= - 0.10 грн.) та інфляції на 2 грн. 37 коп. (8 386,80 -22,00х110.8%-8 364.8=903.40-905.77= - 2.37). При нарахуванні інфляції з суми боргу 8064.10 грн. за період з 27.02.15 по 10.07.15 допущена арифметична помилка в сторону зменшення на 178,00 грн. (8064.10х1.296-8064.10=2387.56-2209.56=178.0 грн.). Враховуючи визначене ст. 83 ГПК України право суду виходити за межі позовних вимог за клопотанням заінтересованої сторони до стягнення підлягають 202 грн. 13 коп. річних та 4 120 грн. 90 коп. інфляції. Позовні вимоги про стягнення 0 грн. 10 коп. річних та 2 грн. 37 коп. інфляції на суму 2 грн. 47 коп. не підлягають задоволенню.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 1 826 грн. 76 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково..

2. Стягнути з державного підприємства «Волиньвугілля» (м. Нововолинськ Волинської області вул. Луцька, 1 ) на користь державного підприємства "Камінь-Каширське лісове господарство" ( м. КаміньКаширський Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Ковельська, будинок 42, )

- 14 502 грн. 09 коп. основного боргу, 202 грн. 13 коп. 3% річних, 4 120 грн. 90 коп. інфляційних втрат та судовий збір в сумі 1 826 грн. 76 коп., а всього: 20 651 грн. 88 коп. (двадцять тисяч шістсот п'ятдесят одна грн. 88 коп.).

3. У позові на суму 2 грн. 47 коп. відмовити.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 17.08.2015 року

Суддя А. М. Кравчук