ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Справа № 923/499/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Дроботової Т.Б.
розглянувши у судовому засіданні за участю представників сторін: позивача: Шмідт М.Г. - дов. від 10.07.15, відповідача-1: Бабій С.Ю. - керівник, Слободян Б.Ю. - дов. від 22.07.15, відповідача-2, третіх осіб: не з'явились, повідомлені належно,

касаційну скаргуКомпанії "Амакуза ЛТД"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 28.04.15
у справі№923/499/14 Господарського суду Херсонської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Буд"
до1. Компанії "Амакуза ЛТД" 2. Компанії "Ніаланд Лімітед"
треті особи1.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозов Геннадій Вікторович 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "НК ПОЛІМЕРСТАЛЬ" 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФХ Агролідер"
провизнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння
Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.08.15 розгляд справи відкладався до 13.08.15.

Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 12.08.15 для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В. - головуючого, Гоголь Т.Г., Дроботової Т.Б.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Буд" звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Компанії "Амакуза ЛТД" і Компанії "Ніаланд Лімітед" про: 1) визнання недійсними укладених 05.04.13 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" і Компанією "Амакуза ЛТД" договорів купівлі - продажу земельних ділянок, які розташовані у м. Нова Каховка, на вул. Фабричній, 9, площею 1,8166 га, кадастровий номер :13:047:0022 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №615); площею 0,0257 га, кадастровий номер :13:047:0023 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №617); площею 0,0422 га, кадастровий номер :13:047:0024 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №619); площею 1,4176 га, кадастровий номер :13:047:0025 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №621); площею 0,0896 га, кадастровий номер :13:047:0026 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №623); площею 0,2362 га, кадастровий номер :13:047:0027 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №625); площею 1,3261 га, кадастровий номер :13:047:0028 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №627); площею 3,7127 га, кадастровий номер :13:047:0029 (договір внесений до реєстру нотаріальних дій 05.04.13 за №629; 2) визнання недійсним договору купівлі - продажу комплексу будівель та споруд від 05.04.13, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" і Компанією "Амакуза ЛТД"; 3) вилучення з незаконного володіння Компанії "Ніаланд Лімітед" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" земельних ділянок: площею 1,8166 га, кадастровий номер :13:047:0022; площею 0,0257 га, кадастровий номер :13:047:0023; площею 0,0422 га, кадастровий номер :13:047:0024; площею 1,4176 га, кадастровий номер :13:047:0025; площею 0,0896 га, кадастровий номер :13:047:0026; площею 0,2362 га, кадастровий номер :13:047:0027; площею 1,3261 га, кадастровий номер :13:047:0028; площею 3,7127 га, кадастровий номер :13:047:0029; а також майнового комплексу, розташованого у м. Нова Каховка, вул. Фабрична,9, що складається зі: складу пилолісу Г, 632 кв.м, трансформаторної Г1; складу комплектуючих виробів та ОГМ, К2, К3, К4, 1400 кв.м, складу № 60, К5, 380 кв.м, складу № 52, К6, 286,9 кв.м, складу-навісу відділу капітального будівництва, К8, 734,6 кв.м, складу відділу капітального будівництва, К9, К10, 1606,8 кв.м, туалету К11, 2,6 кв.м, вартівні К12, 37 кв. м., будівлі складу відділу виробничо-технічного комплектування К, 383,7 кв.м, навісу металевого закритого типу Г, сторожки Ю9, 8,3 кв.м, сторожки Ю10, 8,9 кв.м, будівлі пресової та щитової, Ю2, Ю4, 44,8 кв.м, щитової Ю3, 3,6 кв.м, побутової будівлі Ю5, 79,1 кв.м, складу Ю7, 32,9 кв.м, складу Ю8, 10,7 кв.м, туалету Ю6, споруди 19, 23 складу К1. Позивач посилався на те, що оспорювані договори від його імені були укладені директором ТОВ "Каховка-Буд" ОСОБА_8 з перевищенням повноважень; що рішення про відчуження спірного майна товариства загальними зборами не приймалося; що такі договори схвалені товариством не були; що при посвідченні договорів не було дотримано вимог частини 4 статті 55 Закону України "Про нотаріат" щодо місця реєстрації правочинів. Отже, позивач вважав, що спірні договори укладені з порушення вимог закону, а тому підлягають визнанню недійсними на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України. Оскільки спірне майно вибуло з володіння позивача незаконно, поза його волею, то подальше відчуження такого майна на користь відповідача-2 теж є незаконним, а тому воно за приписами статі 388 Цивільного кодексу України підлягає поверненню позивачеві від відповідача-2. Позивач вважав відповідача-2 недобросовісним набувачем. Позов обґрунтований приписами статей 92, 203, 215, 216, 241, 388 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 13.02.15 (суддя Пригуза П.Д.) позов задоволено повністю. Господарський суд виходив з наявності підстав, з якими закон пов'язує визнання недійсними оспорюваних договорів, та визнав обґрунтованим повернення спірного майна позивачеві. Суд установив, що всі договори від імені позивача були укладені директором ТОВ "Каховка-Буд" ОСОБА_8 з перевищенням повноважень; що відчуження спірного майна відбулося без погодження зі зборами засновників (учасників) товариства (якими на час відчуження спірного майна були Компанія "Натавіль Лімітед" і ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1") та з використанням недостовірних документів - рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 04.04.13, оскільки на дату його складання ОСОБА_9 та ТОВ "Аквілон Грандіс" не належали корпоративні права ТОВ "Каховка-Буд". Суд також установив, що спірні договори, в подальшому, не були схвалені позивачем; що кошти за придбані об'єкти від відповідача-1 не надходили; що спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею та відповідач-2 не є добросовісним набувачем такого майна. Судове рішення обґрунтовано приписами статей 92, 98, 145, 190, 191, 192, 203, 215, 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, статті 207 Господарського кодексу України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.15 (судді: Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т., Філінюк І.Г.) перевірене рішення місцевого господарського суду залишено без змін з тих же підстав.

Компанія "Амакуза ЛТД" звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення і постанову у справі. Скаржник вважає, що судами були порушені приписи статей 11, 92, 203, 215, 241, 328, 388 Цивільного кодексу України, статті 207 Господарського кодексу України, статей 22, 24, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 43, 84, 104 Господарського процесуального кодексу України. Компанія зазначає, що відчуження спірного майна відбулося на законних підставах та не погоджується з висновком судів про те, що на день укладення оспорюваних договорів учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" були Компанія "Натавіль Лімітед" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1". При цьому, скаржник зазначає, що учасниками позивача були ОСОБА_9 та ТОВ "Аквілон Грандіс". Скаржник також посилається на те, що Компанія "Ніаланд Лімітед" є неналежним відповідачем у справі в частині вимог про витребування майна. На думку скаржника, відповідач-2 придбав майно за відплатним договором та є його добросовісним набувачем, а спірне майно не відноситься до активів позивача.

Від позивача судом отримано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить судові акти у справі залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи; розгляд справи ухвалою Вищого господарського суду України від 06.08.15 відкладався до 13.08.15.

Від відповідача-2 відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів законодавства відзначає наступне.

Господарськими судами установлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.04.13 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" - продавцем в особі директора ОСОБА_8, та Компанією "Амакуза ЛТД" - покупцем, в особі Бабія С.Ю., було укладено вісім договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які розташовані за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Фабрична, 9, а саме: 1) площею 1,8166 га, кадастровий номер :13:047:0022, ціна договору - 581130 грн.; 2) площею 0,0257 га, кадастровий номер :13:047:0023, ціна договору - 8 450 грн.; 3) площею 0,0422 га, кадастровий номер :13:047:0024, ціна договору - 13875 грн.; 4) площею 1,4176 га, кадастровий номер :13:047:0025, ціна договору - 461996 грн.; 5) площею 0,0896 га, кадастровий номер :13:047:0026, ціна договору - 29461 грн.; 6) площею 0,2362 га, кадастровий номер :13:047:0027, ціна договору - 77663 грн.; 7) площею 1,3261 га, кадастровий номер :13:047:0028, ціна договору - 436 022 грн.; 8) площею 3,7127 га, кадастровий номер :13:047:0029, ціна договору - 1209969 грн. В той же день (05.04.13) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка-Буд" - продавцем, в особі директора ОСОБА_8, та Компанією "Амакуза ЛТД" - покупцем, в особі Бабія С.Ю., був укладений договір купівлі-продажу комплексу, розташованого у м. Нова Каховка, вул. Фабрична, 9. Вказаний комплекс складався з наступних об'єктів: склад пилолісу, Г", 632 кв. м.; трансформаторна, Г"1; склад комплектуючих виробів та ОГМ, К"2, К"3, К"4, 1400 кв.м; склад № 60, К"5, 380 кв.м; склад № 52, К"6, 286,9 кв.м; склад навіс відділу капітального будівництва, К"8, 734,6 кв.м; склад відділу капітального будівництва, К"9, К"10, 1606,8 кв.м; туалет, К"11, 2,6 кв.м; вартівня, К"12, 37 кв.м; будівля складу відділу виробничо-технічного комплектування, К", 383,7 кв.м; навіс металевий закритого типу, Г"; сторожка, Ю9, 8,3 кв. м; сторожка, Ю10, 8,9 кв.м; будівля пресової та щитова, Ю2, Ю4, 44,8 кв. м; щитова, Ю3, 3,6 кв.м; побутова будівля, Ю5, 79,1 кв.м.; склад, Ю7, 32,9 кв. м.; склад, Ю8, 10,7 кв. м.; туалет, Ю6; споруди, 19,23; склад К"1. Ціна договору склала 405994 грн. Загальна вартість придбаного Компанією "Амакуза ЛТД" майна склала 3 224 560 грн. Відповідно до розділу 10 Статуту позивача (в редакції на момент укладання спірних договорів) до виключної компетенції зборів засновників (учасників) товариства належить, зокрема, затвердження річного бізнес-плану товариства; надання попередньої згоди на відчуження будь-яких активів товариства, якщо таке відчуження не передбачено річним бізнес-планом товариства. Господарські суди також установили, що 10.04.13 Компанія "Амакуза ЛТД" в особі представника Бабія С.Ю. продала Компанії "Ніаланд Лімітед" в особі представника ОСОБА_8 (який 15.05.13 був звільнений з посади директора ТОВ "Каховка-Буд") вказані земельні ділянки та майновий комплекс (договори купівлі-продажу від 10.04.13). Тобто як продаж, так і подальший перепродаж спірного майна від імені вказаних юридичних осіб був здійснений одними й тими ж особами - представниками ОСОБА_8 і Бабієм С.Ю. В процесі розгляду спору суди попередніх інстанцій, врахувавши, окрім іншого, усі зміни внесені до Статуту ТОВ "Каховка-Буд" і судові рішення у справі №22-ц/791/1171/2013 Новокаховського міського суду Херсонської області, установили, що на час відчуження спірного майна засновниками (учасниками) товариства позивача (ТОВ "Каховка-Буд") були Компанія "Натавіль Лімітед" і ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1"; що рішення загальними зборами учасників у вказаному законному складі про відчуження активів товариства не приймалося, хоча таке відноситься до виключної компетенції загальних зборів (розділ 10 Статуту); що оспорювані договори укладені без рішення загальних зборів учасників і підписані від імені позивача директором ОСОБА_8 за відсутності таких повноважень, отже, спірне майно позивача вибуло з володіння останнього поза його волею. В ході розгляду спору господарські суди не установили факту отримання ТОВ "Каховка-Буд" (продавцем) коштів від Компанії "Амакуза ЛТД" (покупця) в якості оплати за придбані за спірними договорами об'єкти. При цьому судами була надана оцінка, в тому числі, платіжним документам щодо перерахування коштів з особистого рахунку Бабія С.Ю. та подальшого руху таких коштів (на які, як на підставу сплати вартості придбаного за оспорюваними договорами посилався відповідач-1). Суди відхилили ці документи, як такі, що не мають доказової сили у розумінні приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України. Установили суди і відсутність подальшого схвалення спірних договорів. Судами також було установлено і те, що Компанія "Ніаланд Лімітед" (відповідач-2) не є добросовісним набувачем майна у розумінні приписів статті 388 Цивільного кодексу України, оскільки він знав, що особа, яка укладала договори про відчуження майна була не вправі його відчужувати. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Буд" заявлені до Компанії "Амакуза ЛТД" і Компанії "Ніаланд Лімітед" про: 1) визнання недійсними восьми укладених 05.04.13 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" і Компанією "Амакуза ЛТД" договорів купівлі - продажу земельних ділянок; 2) визнання недійсним договору купівлі - продажу комплексу будівель та споруд, що розташований у м. Нова Каховка, на вул. Фабричній, 9, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" і Компанією "Амакуза ЛТД"; та 3) вилучення з незаконного володіння Компанії "Ніаланд Лімітед" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка - Буд" земельних ділянок і майна згідно з переліком у позові. Ухвалюючи судові акти у справі, господарські суди дійшли висновку про обґрунтованість цього позову. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. За приписами частин 1 - 5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків. Відповідно до статті 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання, призначення, яких визначаться залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках учасники товариства. Згідно з приписами статті 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. За приписами статті 62 вказаного Закону у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Разом з тим, за приписами статі 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Як вже зазначалося, позивач просив визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок та цілісного майнового комплексу, укладені 05.04.13 між ним і відповідачем-1, а також просив витребувати вказані об'єкти з незаконного володіння відповідача-2 (наступного набувача майна, придбаного у відповідача-1). Згідно з приписами статті 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Статтею 388 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі, коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам, судами попередніх інстанцій установлено, що на час укладання оспорюваних договорів купівлі-продажу учасниками товариства ТОВ "Каховка-Буд" (позивача) були Компанія "Натавіль Лімітед" і ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1"; що вказані договори укладені за відсутності рішення загальних зборів учасників (у законному складі) про відчуження спірного нерухомого майна, як того вимагає Статут; що від імені позивача оспорювані договори підписані директором ОСОБА_8 з перевищенням останнім своїх повноважень щодо розпорядження активами товариства; що спірне майно позивача вибуло з володіння поза його волею за відсутності подальшого схвалення оспорюваних угод. Установили суди і те, що Компанія "Ніаланд Лімітед" (відповідач-2) не є добросовісним набувачем спірного майна у розумінні приписів статті 388 Цивільного кодексу України, оскільки її інтереси представляв бувший директор ТОВ "Каховка-Буд" ОСОБА_8 Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази, додатково перевіряти їх. Враховуючи установлені судами обставини, з якими законодавство пов'язує визнання договорів недійсними, та наявність підстав для витребування спірного майна, висновки судів про обґрунтованість позову є правомірними. Довід скаржника про те, що відповідач-2 є неналежним відповідачем у справі, оскільки власниками частини спірного майна є ТОВ "НК Полімерсталь" і ТОВ "ФХ Агролідер", не може бути підставою для скасування судових актів у справі, позаяк він був предметом розгляду судом апеляційної інстанції та відхилений ним. Інші доводи касаційної скарг теж визнаються неспроможними, оскільки не спростовують установленого судами; їм надавалася оцінка судом апеляційної інстанції; та вони стосуються переоцінки доказів у справі, яка, за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. Отже, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, і те, що порушень чи неправильного застосування судами норм чинного законодавства не виявлено, правових підстав для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.15 у справі №923/499/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Компанії "Амакуза ЛТД" залишити без задоволення.

Головуючийсуддя Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

Т.Дроботова