номер провадження справи 18/91/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 справа № 908/3355/15

за позовом публічного акціонерного товариства Міський комерційний Банк (03141, місто Київ, вул. Соломянська, 33)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю СТРЕНД (юридична адреса: 69027, м. Запоріжжя, вул. Лазаретна, буд. 11, фактична адреса: 02105, м. Київ, пр-т Миру, 4)

про стягнення 114379840,10 грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 25.05.2015 р. звернувся позивач - публічне акціонерне товариство Міський комерційний Банк з позовною заявою до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю СТРЕНД про стягнення 114379840,10 грн., які складаються з: 72000000,00 грн. основного боргу, 28271932,95 грн. простроченої заборгованості по відсоткам, 1497205,48 грн. поточної заборгованості по відсоткам, 12610701,67 грн. пені. Підставою для звернення з позовом до суду зазначав неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором від 12.03.2013 р. № 933/980-ЮО. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Ухвалою суду від 26.05.2015 року порушено провадження у справі № 908/3355/15, присвоєно справі номер провадження 18/91/15, судове засідання призначене на 17 червня 2015 року. Строк вирішення спору продовжувався, розгляд справи відкладався на 29.07.2015 р. та 10.08.2015 р. через неявку в судове засідання представників обох сторін та неподання витребуваних ухвалами суду від 26.05.2015 р., 17.06.2015 р. та 29.07.2015 р. доказів, необхідних для вирішення спору. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Справа розглянута судом за наявними у ній документальними доказами; її розгляд закінчений 10.08.2015 р., судом прийнято рішення.

Від позивача 10.08.2015 р. на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення; докази надіслання позовної заяви на адресу відповідача: 02105, м. Київ, пр-т Миру, 4 (опис вкладення від 09.06.2015 р. з підписом працівника пошти та відбитком поштового штемпелю); акт зірки розрахунків від 26.06.2015 р. з доказами направлення відповідачу; довідка про суму заборгованості станом на 26.05.2015 р. та розрахунок пені; повний текст кредитного договору № 933/980-ЮО від 12.03.2013 р.; заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути 122135535,91 грн., з яких 72000000,00 грн. прострочена заборгованість по основному боргу, 30313576,79 грн. прострочена заборгованість по відсотках, 1701369,82 грн. заборгованість по нарахованих відсотках, 18120589,30 грн. штрафні санкції (пеня).

Заява про збільшення розміру позовних вимог судом відхилена, внаслідок недотримання позивачем положень ст. 22 ГПК України, а саме не надання доказів направлення цієї заяви на адреси відповідача. З урахуванням чого, судом розглядаються позовні вимоги, що первісно викладені у позові.

Суд звертає увагу позивача, що господарські суду здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Направлення на електронну адресу суду звернень, повідомлень, клопотань тощо допускається, але це не свідчить, що виконання вимог суду можливо замінити шляхом направлення витребуваних судом документів у вигляді сканкопій, тим більше, що частина із них нечитаємі, незасвідчені і мають бути роздруковані, що не відноситься до компетенції господарських судів.

В письмових поясненнях, надісланих на електронну адресу господарського суду, позивач звернув увагу суду на те, що 20.02.2015 р. при проведенні обшуку старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_1 у кримінальному провадженні було вилучено оригінали кредитного договору № 933/980-ЮО від 12.03.2013 р. з ТОВ СТРЕНД та договорів про внесення змін до нього. На даний час справа перебуває у провадженні ОВС ГСУ МВС України і оригінали вищезазначених документів позивачу не повертались, а тому отримати оригінали вищезазначених документів можливо лише шляхом витребування їх судом з ОВС ГСУ МВС України.

В ухвалах від 17.06.2015 р. та від 29.07.2015 р. суд зобовязував позивача звернутись до правоохоронних органів з приводу надання оригіналів документів (кредитного договору № 933 від 12.03.2013 р., договорів №№ 1 19 про внесення змін до кредитного договору № 933 від 12.03.2013 р.), які вилучені на підставі протоколу обшуку від 20.02.2015 р., та для надання інформаційної довідки про те, на якій стадії провадження знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409.

Позивач доказів звернення до правоохоронних органів з метою виконання вимог суду не надав.

Представник позивача в судове засідання не зявився; про причини неявки суд не повідомив; вимоги суду, що викладені в попередніх ухвалах в повному обсязі не виконав.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не зявився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20671047 від 05.06.2015 р. адресою товариства з обмеженою відповідальністю СТРЕНД є: 69027, м. Запоріжжя, вул. Лазаретна, буд. 11. Саме на цю адресу, а також і на фактичну адресу (02105, м. Київ, пр-т Миру, 4) надсилались процесуальні документи. Зазначене свідчить, що судом вжиті заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» (Банк, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю «СТРЕНД» (позичальник, відповідач у справі) 12.03.2013 р. уклали кредитний договір № 933/980-ЮО (надалі договір).

Пунктом 1.1 договору в редакції договору № 2 від 29.03.2013 р. про внесення змін до кредитного договору встановлено, що Банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 72000000,00 грн. (ліміт кредитної лінії), починаючи з 12 березня 2013 р. на умовах, передбачених цим договором, далі кредит або кредитна лінія. Кожне надання кредиту в межах кредитної лінії супроводжується наданням (надсиланням) Банку письмової заяви, яка має містити суму кредиту, валюту кредиту, строк користування кредитом, розмір процентної ставки, призначення платежу.

Відповідно до п. 1.2 1.3 договору в редакції договору № 17 від 10.06.2014 р. про внесення змін до кредитного договору строк дії кредитної лінії з 12 березня 2013 р. по 10 вересня 2014 р. Дата повернення кредиту 10 вересня 2014 р.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що Банк відкриває позичковий рахунок № 01 та рахунок нарахованих процентів № 01 в ПАТ «Міський комерційний банк», код Банку 339339.

Проценти сплачуються в такому порядку: щомісяця до 15 числа включно, місяця, наступного за місяцем користування коштами, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та одночасного перерахування на рахунок № 01, код банка в системі електронних платежів код Банку 339339 (п. 3.6 договору).

Згідно з п. 3.6.1 - 3.6.6 договору в редакції договору № 19 від 31.07.2014 р. про внесення змін до кредитного договору позичальник зобовязаний сплатити нараховані відсотки за лютий місяць 2014 р. в строк до 29 серпня 2014 р. (включно); за березень місяць 2014 р. в строк до 29 серпня 2014 р. (включно); за квітень місяць 2014 р. в строк до 29 серпня 2014 р. (включно); за травень 2014 р. в строк до 29 серпня 2014 р. (включно); за червень 2014 р. в строк до 29 серпня 2014 р. (включно); за липень місяць 2014 р. в строк до 29 серпня 2014 р. (включно).

Пунктом 4.3.5 договору встановлено, що Банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплату у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суму інших платежів передбачених цим договором, зокрема, у випадку коли позичальник не виконав у строк свої обовязки по поверненню кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або інші обовязки по сплаті грошових коштів, передбачених цим договором.

Банк має право при настанні строку виконання будь-якого з грошових зобовязань позичальника, передбачених цим договором, здійснити договірне списання суми цих грошових зобовязань, з рахунку № 01 та/або інших рахунків відкритих в ПАТ «Міський комерційний банк», код банку 339339 строк сплати яких настав (п. 4.3.10 договору).

Як свідчать додані по позову документи, Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, надав кредит у розмірі 72000000,00 грн., про що свідчать меморіальні ордери: № 7506 від 12.03.2013 р. на суму 39960000,00 грн., № 8704 від 19.03.2013 р. на суму 24940000,00 грн., № 8566 від 29.03.2013 р. на суму 6315000,00 грн., № 3438 від 09.01.2014 р. на суму 785000,00 грн. (арк.с. 42-45).

Позичальник зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 72000000,00 грн., прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 28271932,95 грн., поточна заборгованість по відсотках у розмірі 1497205,48 грн.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позивач за захистом порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по простроченим процентам, поточній заборгованості по процентам та пені за неналежне виконання зобовязань за договором підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Позичальник належним чином не виконував покладені на нього зобовязання за кредитним договором, а саме в обумовлені строки не здійснював повернення кредиту, процентів за користування кредитом у розмірах та в терміни, як передбачено пунктом 1.3 договору в редакції договору № 17 від 10.06.2014 р. та п. 3.6.1 - 3.6.6 договору в редакції договору № 19 від 31.07.2014 р. Так, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, заборгованість за кредитом склала 72000000,00 грн.

Факт наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 72000000,00 грн. підтверджується матеріалами справи.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Позичальник належним чином не виконував покладені на нього зобовязання за кредитним договором, а саме в обумовлені строки не здійснював сплату процентів за користування кредитом у розмірах та в терміни, як передбачено пунктами 3.6.1 - 3.6.6 договору в редакції договору № 19 від 31.07.2014 р.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов кредитного договору, позивачем відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами. Загалом, станом на 23.04.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість по простроченим процентам за користування кредитними коштами в сумі 28271932,95 грн. та поточна заборгованість по відсоткам у розмірі 1497205,48 грн.

Факт наявності простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 28271932,95 грн. та поточної заборгованості по відсоткам у розмірі 1497205,48 грн. підтверджується матеріалами справи.

Отже, в частині стягнення простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 28271932,95 грн. та поточної заборгованості по відсоткам у розмірі 1497205,48 грн. позовні вимоги є обґрунтованим і задовольняються судом.

За порушення відповідачем строків оплати повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом позивач, враховуючи положення п. 5.3 договору, просив стягнути 9298849,31 грн. пені за прострочення повернення кредитних коштів за період прострочення з 12.01.2015 р. по 22.04.2015 р., 3311852,36 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період прострочення з 12.01.2015 р. по 22.04.2015 р.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 9298849,31 грн. пені за прострочення повернення кредитних коштів за період з 12.01.2015 р. по 22.04.2015 р., 3311852,36 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 12.01.2015 р. по 22.04.2015 р., є обґрунтованими та підлягають задоволеню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та суми пені за порушення виконання зобовязання за договором відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення первісно заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Пунктом 4.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що у випадку коли позивач звільнений від сплати судового збору у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Відповідно до пункту 4.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та стягуються в доход державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СТРЕНД» (69027, місто Запоріжжя, вул. Лазаретна, 11, ) на користь публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» (03141, м. Київ, вулиця Соломянська, 33, , к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 3210,00 грн. (сімдесят два мільйони грн. 00 коп.) основного боргу, 28271932,00 грн. (двадцять вісім мільйонів двісті сімдесят одну тисячу девятсот тридцять дві грн. 00 коп.) простроченої заборгованості по процентам, 1497205,48 грн. (один мільйон чотириста девяносто сім тисяч двісті пять грн. 48 коп.) поточної заборгованості по процентам, 12610701,67 грн. (дванадцять мільйонів шістсот десять тисяч сімсот одну грн. 67 коп.) пені. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СТРЕНД» (69027, місто Запоріжжя, вул. Лазаретна, 11, ) в доход державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), 22030001, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , № рахунку 3007) 73080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 14 серпня 2015 р.