ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року Справа № 904/3514/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 2410-10-9675 від 23.12.14р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 01-21/07/15 від 21.07.15р., ОСОБА_3, представник, довіреність № 01-23/03/15 від 23.03.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карі Україна"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015р. у справі № 904/3514/15

за позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпропетровськ

про примусовий демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015р. Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" та просило, з урахуванням уточнень позовних вимог, зобов'язати відповідача здійснити демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами у кількості 4-х штук з фасаду будівлі за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 106.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015р. у справі № 904/3514/15 (ОСОБА_4І.) позов задоволено повністю; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, 4, ідентифікаційний код 37989494) здійснити демонтаж спеціальних конструкції зовнішньої реклами у кількості 4-х штук з фасаду будівлі за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 106 протягом семи календарних днів з наступного дня після набрання рішенням законної сили; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, 4, ідентифікаційний код 37989494) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" (79012, м. Львів, вул. Сахарова, 42, ідентифікаційний код 13804591) судовий збір у сумі 1 218,00 грн.

Рішення обґрунтовано відсутністю у відповідача дозволу на розміщення зовнішньої реклами на фасаді будівлі за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 106 та перешкоджанням позивачу у здійснені демонтажу самовільно встановлених рекламних засобів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015 року у справі № 904/3514/15 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову позивача відмовити повністю.

Так, скаржник стверджує, що конструкція, яка розміщена на фасаді будівлі за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 106 не є зовнішньою рекламою та не потребує дозволу на її розміщення. Також, скаржник зазначає в апеляційній скарзі про самостійний демонтаж трьох рекламних конструкцій, отже неможливість виконання оскаржуваного рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. у справі 904/3514/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 23.07.2015р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.07.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 11.08.2015р. у звязку з не зявленням до судового засідання представників сторін.

У судовому засіданні представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсягу, а також заявили клопотання про зупинення провадження у справі до винесення та набрання законної сили рішення по адміністративній справі № 203/3163/15-а за позовом ТОВ «Карі Україна» до Львівської міської ради, Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про зупинення провадження у справі заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема позивач зазначає, що згідно норм Закону України «Про рекламу», розміщені рекламні конструкції на фасаді будівлі за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 106 є зовнішньою рекламою, яка у м. Львові може бути розміщена лише на підставі відповідного дозволу. Оскільки відповідач такий дозвіл не отримав, то рекламні конструкції підлягають демонтажу у відповідності до Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, однак відповідач ухиляється від її демонтажу та перешкоджає в цьому позивачу, який є уповноваженою особою на вчинення відповідних дій виконавчим комітетом Львівської міської ради.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" (далі - Відповідач) самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами на фасаді будинку (на 4-ох місцях) за адресою: м. Львів, вул. вул. Княгині Ольги, 106, у зв'язку з чим 12.05.2014 року Департамент економічної політики Львівської міської ради рекомендованим листом надіслав на адресу відповідача вимогу № 23/Р-7-1298, у якій запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" у строк до 22.05.2014 року усунути порушення щодо самовільного встановлення конструкцій зовнішньої реклами (а.с. 9 - 10 том 1).

Наказом Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 17Д від 17.06.2014 року зобовязано Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" (далі - Позивач) здійснити демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами, що розміщені по вул. Княгині Ольги, 106 до 29.12.2014 року (а.с. 11 - 13 том 1).

25.06.2014 року Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" рекомендованим листом надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" попередження № 2410-08-3693 від 25.06.2014 року, в якому повідомило про те, що розміщені по вул. Княгині Ольги, 106 рекламні конструкції підлягають демонтажу, як незаконно встановлені та запропонувало відповідачеві у строк до 03.07.2014 року добровільно здійснити їх демонтаж (а.с. 14 - 16 том 1).

29.01.2015 року Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" складено акт згідно з яким власник спеціальних рекламних конструкцій по вул. Княгині Ольги, 106 та власник будівлі не допустили представників позивача до проведення демонтажу, у звязку з чим їх демонтаж є неможливим (а.с. 16 том 1).

Відповідно до акту обстеження місця встановлення рекламного засобу від 18.05.2015 року, складеного позивачем, рекламний засіб, встановлений відповідачем у місті Львові по вул. Княгині Ольги, 106 не було добровільно демонтовано відповідачем, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; рекламні засоби це засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Згідно частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 року (далі - Типові правила), спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.

Пунктами 3, 4 Типових правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

На територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України "Про благоустрій населених пунктів".

Відповідно до статей 12, 13 вказаного Закону, суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

До об'єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування (парки, рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам'ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування); прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Пунктом 5 частини першої статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати, зокрема, об'єкти зовнішньої реклами, які, у свою чергу, згідно з пунктом 4 частини першої статті 21 вказаного Закону є елементами (частинами) об'єктів благоустрою.

За змістом статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Рішенням Львівської міської ради № 569 від 21.05.2010 року затверджені Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Львові (а.с. 19-20 том 1).

Відповідно до розділу 4 ("Порядок розміщення зовнішньої реклами") вказаних Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові проводиться виключно на підставі дозволів, які є підставоюдля розміщення конструкцій зовнішньої реклами.

За таких обставин єдиною підставою для розміщення зовнішньої реклами є наявність у суб'єкта господарювання відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, оскільки погодження такого розміщення з уповноваженими органами є обов'язковою умовою правил благоустрою населеного пункту.

Відповідач дозволу на розміщення зовнішньої реклами, який би надавав йому право вчиняти дії з розташування рекламних конструкцій у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 106 у передбаченому чинним законодавствам порядку не отримав.

При цьому, з огляду на матеріали справи на норми ст.ст. 1, 9, 16 Закону України "Про рекламу", Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 року, апеляційний суд вважає, що розміщені на фасаді будівліу м. Львові по вул. Княгині Ольги, 106 конструкції відповідають визначенню зовнішньої реклами, тому не можуть вважатися вивіскою, а відповідні доводи відповідача щодо відсутності необхідності одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами є безпідставними.

Не доведено відповідачем належними доказами і обставин самостійного демонтажу ним спірних рекламних конструкцій. Натомість з матеріалів справи вбачається їх знаходження на фасаді будівлі, у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 106, як на час прийняття оскаржуваного рішення (акт обстеження місця встановлення рекламного засобу від 18.05.2015р.), так і на час перегляду рішення апеляційним судом (актиобстеження місця встановлення рекламного засобу від 21.07.2015р. та 05.08.2015р.).

Отже, зі сторони відповідача має місце порушення законодавства про рекламу, а саме розташування зовнішньої реклами без одержання відповідного дозволу, правовим наслідком якого є демонтаж самовільно розміщених рекламних засобів, від чого відповідач ухиляється та перешкоджає у здійснені демонтажу позивачем, чим також порушує права останнього та Львівської міської ради, як органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено регулювання відносин з розміщення зовнішньої реклами у м Львові.

За наведених обставин та враховуючи приписи ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, який згідно Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затвердженими рішенням Львівської міської ради № 569 від 21.05.2010 року та Правилами благоустрою у м. Львові, затвердженими рішенням Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року здійснює нагляд за порядком розміщення, утримання, експлуатації рекламних засобів та їх демонтажем у випадку самовільного розміщення.

З огляду на усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015р. у справі № 904/3514/15 відсутні.

Виходячи з предмету спору та обставин справи, приписів ч. 1 ст. 79 ГПК України не вбачає апеляційний суд і підстав для зупинення апеляційного провадження у справі, оскільки розгляд адміністративної справи № 203/3163/15-а не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваного рішення, а результат її розгляду не вплине на прийняте рішення у даній справі, отже відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплачені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги слід віднести на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015р. у справі № 904/3514/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015р. у справі № 904/3514/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.08.2015 року.