ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.08.2015 Справа № 905/200/15

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Купченко Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Державного підприємства Придніпровська залізниця, м.Дніпропетровськ, в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень

до відповідача: Концерн Тріон, м. Димитров, Донецька область

про: стягнення штрафу у розмірі 54380грн. 00коп.

за участю уповноважених представників:

від Позивача: не зявився;

від Відповідача: ОСОБА_1 (наказ № 1 від 16.07.1997р.) ген.директор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Концерну Тріон, про стягнення штрафу у розмірі 54380грн. 00коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.11.2014 року зі станції Красноармійськ Донецької залізниці відповідач згідно накладної №48081426 у вагоні №65299208 відправив вантаж вугілля камяне на станцію Ямниця Львівської залізниці. На попутній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 54380грн. 00коп., який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 25.06.2015р. строк розгляду справи в порядку ст. 69 ГПК України був продовжений на пятнадцять днів, до 18.08.2015р.

Востаннє ухвалою від 25.06.2015р. суд відклав розгляд справи на 04.08.2015р.

У судове засідання 04.08.2015р. представник позивача не зявився, разом з цим 06.08.2015р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника залізниці.

У судове засідання 04.08.2015р. зявився представник відповідача, який заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві № 54 від 18.06.15р. та письмових поясненнях №64/1 від 17.07.2015р.

За змістом відзиву відповідач зазначає, що вагони з вантажем на підставі договору №410/14 від 25.09.2015р. були прийняті від відповідача на під'їзні шляхи ТОВ «Димитріввантажтранс», де і були зважені перед відправкою на залізничних вагах, які належать Шахті Центральна ДП «Красноармійськвугілля». Відповідач стверджує, що товариство правильно зазначило масу вантажу у спірній накладній. Також відповідач звертає увагу суду на те, що при складанні акту РА 004928/587/25 від 03.12.2014 р. представники Концерну «Тріон» ніяким чином не повідомлялися та не викликалися.

04.08.2015р. у підтвердження позиції зі спору відповідачем для приєднання до матеріалів справи також надані суду засвідчені копії маневрових відомостей.

За письмовими поясненнями відповідача, за договором №08/09-у від 15.09.2014р. між Концерном Тріон та Приватним підприємством «Капрі» провізний тариф за залізничною накладною №48081426 за спірним вагоном сплачувало Приватне підприємство «Капрі», відповідно до листа останнього №115 від 24.11.2014р. платником залізничного тарифу є ДП «УТЛЦ».

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Про необхідність витребування від сторін будьяких інших доказів, без яких неможливо розглянути дану справу, до суду не заявлялося. Під час судових засідань 16.06.2015р., 25.06.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Приймаючи до уваги викладене, а також закінчення процесуального строку розгляду даного спору 18.08.2015р., суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ВСТАНОВИВ:

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи -одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

30.11.2014р. Концерн Тріон зі станції Красноармійськ Донецької залізниці на станцію Ямниця Львівської залізниці відвантажив на адресу ПАТ «Івано-Франківськцемент» (вантажоодержувач) за залізничною накладною №48081426 у вагоні №65299208 вантаж вугілля камяне.

При оформленні залізничної накладної №48081426 у вагоні №65299208 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 69000кг.

В накладній також відображено, що завантаження вагону здійснювалось засобами відправника. Як свідчить розділ 24 та 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на 150 тонних вагонних вагах.

Отже, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На попутній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №65299208 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що був складений акт загальної форми №1780/Ваги від 03.12.2014р. Згідно вказаного акту вагон затриманий з 03.12.2014р. 14:56.

Відповідно до акту загальної форми №2211 від 03.12.2014р. вагон відчеплений від групи для переважування.

На підставі акту загальної форми №1780/Ваги від 03.12.2014р., за результатами контрольного переважування вагону в статичному режимі, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА 004928/587/25 від 03.12.2014р., відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону №65299208 на справних електронно-тензометричних вагонних вагах (держ. повірка 15.10.2014р.) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці виявилось, що при переваженні вага брутто складає 94750кг, тара за документом 22800кг, нетто 71950кг, що більше ваги зазначеної в документі, понад вантажопідйомності вагону на 2950кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що навантаження рівномірне, нижче бортів на 10см, без поглиблень. По документу і в наявності маркування відсутнє. Торцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Під час повторної перевіски вага підтвердилася. Вагон затриманий для відвантаження надлишку вантажу. В акті є відомості про те, що завідуючого вантажним двором немає по штату.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. N 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА 004928/587/25 від 03.12.2014р. підписаний належними особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Надлишок вантажу массою 2950кг був відправлений за досильною накладною №47126974 у вагоні № 65489221, спірний вагон був відправлений з вагою 69000кг на станцію призначення за накладною №47000625.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, на станції призначення був заповнений розділ "Є" комерційного акта РА 004928/587/25 від 03.12.2014р. про те, що при переважуванні вантажу різниця проти цього акта не виявлена. Вказаний розділ засвідчений штемпелем станції призначення та підписами уповноважених осіб.

Відомості щодо перевантаження спірного вагону на 2950кг містить також виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах.

Згідно технічного паспорту ваг станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 26.12.2012р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 15.10.2014р., ваги визнані придатними для застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом - комерційним актом РА 004928/587/25 від 03.12.2014р., який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті. Наразі, вантажоотримувач прийняв спірний вантаж з комерційним актом без будь-яких заперечень, інше не доведено матеріалами справи.

Судом відхилені доводи відповідача в частині посилання на результати зважування вагону №65299208 вагами, що належать ш. Центральна ДП «Красноармійськвугілля», оскільки предметом даного спору є стягнення штрафу за неправильне зазначення маси вантажу за угодою між залізницею та відповідачем на перевезення вантажу - накладна №48081426, відносини що стосуються складення виписки по зважуванню вагону №65299208 регулюються іншими договірними правовідносинами відповідача, а отже не стосуються предмету спору.

Разом з цим суд відзначає, що у наданій відповідачем до відзиву на позовну заяву виписки зважування напіввагонів не зазначено на яких вагах було проведено зважування вагону №65299208, в ній відображені відомості щодо результатів зважування 01.12.2014р., в той час як спірний вантаж був відправлений зі станції відправлення Красноармійськ 30.11.2014р., тобто вагон відправлений раніше, ніж було здійснено його зважування.

Дослідивши представлені відповідачем 04.08.2015р. копії маневрових відомостей, суд встановив, що лише одна з представлених відомостей має відношення до спірного вагону. Разом з цим, наявні у відомості обставини не спростовують факт невірного зазначення відправником маси вантажу у накладній.

Отже, Концерном Тріон не спростовано належними доказами, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, що відповідач скоїв порушення зобов'язання щодо правильності зазначення маси вантажу у накладній та не довів належними та допустимими доказами, що маса, визначена ним є правильною у порівнянні з тією, що була встановлена на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці.

Належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу у спірному вагоні. В свою чергу відповідач не спростував належними засобами доказування протилежного.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Позивачем за невірно зазначено у залізничній накладній № №48081426 масу вантажу у вагоні № 65299208 нарахований штраф відповідачу у розмірі 54380грн. 00коп.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Отже, норма надлишку становить 138кг, виявлений надлишок - 2950кг.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги, що вантажовідправником навантажено вагон понад його вантажопідйомність, що в свою чергу загрожувало безпеці на залізничному транспорті, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 550, 551, 908, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства Придніпровська залізниця, м.Дніпропетровськ, в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень до Концерну Тріон, м. Димитров, Донецька область, про стягнення штрафу у розмірі 54380грн. 00коп. - задовольнити повністю.

Стягнути з Концерну Тріон (адреса: 85320, вул. Артема, 24, м. Димитров, Донецька область, ) на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (адреса: 49602, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, , п/р 3276 в філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», код банку 305482) суму штрафу у розмірі 54380грн. 00коп., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 1827грн.00коп.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

У судовому засіданні 04.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2015р.

Суддя Ю.В. Макарова