ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р.Справа № 922/3596/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 16746,38 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", в якій позивач просить відшкодувати шкоду з відповідача у розмірі 16746,38 грн. в порядку регресу (фактичний збиток з урахуванням ліміту відповідальності страховика та за мінусом франшизи, відповідно до полісу №АВ/5082086).

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію господарського суду Харківської області 07.07.15 р. клопотання про розгляд справи без участі представника НАСК "Оранта", яке судом задоволено.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про місце, та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення провадження у справі повноважному представнику відповідача 26.06.15 р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

25.09.2012 року між Славгородською Наталією Іванівною та НАСК "Оранта" (позивач) було укладено договір №УБ 0949499, предметом страхування якого є транспортний засіб "Ноndа Ассоrd" , державний реєстраційний номер АА 2949 МН .

20.04.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: "Ноndа Ассоrd", державний реєстраційний номер АА 2949 МН, під керуванням Славгородської Наталії Іванівни, та "ВАЗ", державний реєстраційний номер АІ 1073 СМ під керуванням Шкарпат Ігора Дмитровича.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.13 р. у справі №759/6253/13п, Шкарпат Ігора Дмитровича визнано винним в порушенні п. 12.1,13.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення правопорушення передбаченого ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23.04.2013 року до НАСК "ОРАНТА" звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі ДТП що є страховим випадком відповідно до умов договору.

НАСК "ОРАНТА" виходячи із звіту № АА2949МН-28.05/1 від 28.05.2013 року, калькуляції ПрАТ "Дніпро Мотор Інвест", страхового акту СТО-13-5459/1 від 29.05.2013 року та розрахунку страхового відшкодування до нього, сплачено 17746,38 грн.

Цивільно-правова відповідальність Шкарпат Ігора Дмитровича, на момент скоєння вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ СК "ХМСК" (відповідач), поліс № АВ/5082086.

Вищевказаним полісом передбачено франшизу 1000,00 грн.

Відповідно до п. з ст. 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ч.15 ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто страхове відшкодування становить собою суму завданих страхувальнику збитків за мінусом франшизи, розмір якої встановлюється в Договорі страхування.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. На виконання договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 17746,38 грн. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

20.02.2014 року позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 09-06-06/3166 до відповідача, яка була направлена заява на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу на суму в розмірі 17746,38 грн., але відповідач не відреагував та коштів позивачу не сплатив.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність зобов'язання по відшкодуванню позивачу грошових коштів, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення коштів в сумі 16746,38 грн. (фактичний збиток з урахуванням ліміту відповідальності страховика та за мінусом франшизи, відповідно до полісу №АВ/5082086) в порядку регресу правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 63, 4-й поверх, код 21186813) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, р/р №1044 в АКБ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ідентифікаційний код №00034186) грошові кошти у розмірі 16746,38 грн. (фактичний збиток з урахуванням ліміту відповідальності страховика та за мінусом франшизи, відповідно до полісу №АВ/5082086) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.08.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний