РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Справа № 903/166/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Демянчук Ю.Г. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Кучмук Р.Є. (дов. б/н від 07.08.15 р.)

від відповідача: Стефанович Л.С. (дов. № 09-01/4 від 09.01.14 р.)

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Волинської області від 31.03.15 р. у справі № 903/166/15 (суддя С.В. Бондарєв)

за позовом Волинського обласного центру зайнятості

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-2"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна фінансова інспекція у Волинській області

про стягнення 94 192, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Волинський обласний центр зайнятості (надалі - позивач) звернувся в господарський суд Волинської області з позовною заявою (т. 1, а.с. 3-8) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-2" (надалі - відповідач), в якій просив стягнути 94 192,80грн. збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у сфері закупівель, а саме: оформлення документації конкурсних торгів з порушенням вимог законодавства, проведення необ'єктивної та упередженої оцінки пропозицій конкурсних торгів, що призвело до неправомірного вибору переможця торгів на закупівлю робіт з будівництва районного центру зайнятості в смт. Шацьк.

Ухвалою від 10.03.15 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну фінансову інспекцію у Волинській області

Рішенням господарського суду Волинської області від 31.03.15р. (т. 4, а.с. 255-259) в позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що між сторонами у справі укладено договір №102 від 01.07.2011р. про оплатне виконання замовлення на будівництво об'єкта, а кошти, які Волинський обласний центр зайнятості просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2", отримано останнім як оплату виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, як безпідставне збагачення.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 22, 1166 ЦК України, не доведено у чому полягає протиправна поведінка відповідача, якими своїми діями чи бездіяльністю відповідач спричинив заподіяння збитків позивачу, не встановлено причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками та не вказано у чому саме полягає вина відповідача у заподіянні збитків позивачу, а тому відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою (т. 5, а.с.26-32) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Волинської. області від 31.03.15 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та не врахував приписи ч. 2 та 3 ст. 1212 ЦК України, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/166/15 у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В., суддя Сініціна Л.М.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, розпорядженням голови суду від 10.08.15 р. внесені зміни до складу колегії суддів та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Демянчук Ю.Г.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, а також його повноважний представник в судовому засіданні, проти апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає, що посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими.

Зокрема, відповідач зазначив, що він належним чином виконав умови Договору № 102 на загальну суму 2741574,39 грн., що підтверджується підписаними сторонами на актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2011 р. - жовтень 2012р.

Представник третьої особи не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Водночас, від третьої особи надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника третьої особи.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи наказом директора Волинського обласного центру зайнятості від 11.01.2011р. №3 "Про склад комітету з конкурсних торгів" затверджено склад комітету з конкурсних торгів обласного центру зайнятості, відповідно до п. п. 1, 2, ч. 2 п. 5 ст. 11 ЗУ "Про здійснення державних закупівель" (т.3 а.с. 132).

У відповідності з протоколом засідання тендерного комітету №9 від 03.06.2011р., до оцінки пропозицій учасників щодо закупівлі робіт з будівництва районного центру зайнятості в смт. Шацьк було допущено двох учасників-ТзОВ "Траст-Інвест-Буд", вартість пропозиції якого становила 5 670 360,00грн. та ТзОВ "Житлобуд-2", вартість пропозиції-6 412 035,60грн. В результаті розгляду пропозицій учасник-ТзОВ "Траст-Інвест-Буд"-набрав 86,6 балів, а ТзОВ "Житлобуд-2"-93 бали. (т.3 а.с. 141-143).

За результатами проведення оцінки акцептовано пропозицію учасника ТзОВ "Житлобуд-2" з більшою ціною будівництва на 741 675,60грн. (т. 3 а.с. 146), як таку, що визнана найбільш вигідною за рахунок передбачення в пропозиції більш тривалого гарантійного терміну на виконані роботи (360 місяців) та більш тривалого терміну щодо розрахунків за виконані роботи (90 місяців).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення тендерних торгів, 01 липня 2011 року між Волинським обласним центром зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в особі директора Кучмук Раїси Євгенівни та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-2", в особі директора Стефановича Леоніда Степановича, укладено договір підряду №102 (з додатковими угодами до нього №1 від 10.11.2011р. та №2 від 29.06.2012р.), згідно з п.п. 1.1.-1.3. якого генпідрядник зобов'язується протягом 2011-2012 років виконати роботи з нового будівництва відповідно проектно-кошторисної документації, яка є невід'ємною частиною договору, а замовник-прийняти і оплатити такі роботи. Найменування роботи: будівництво районного центру зайнятості смт. Шацьк, що розташований за адресою: Волинська обл., Шацький р-н, смт. Шацьк, вул. Шевченка. Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт: площа забудови-362,18кв.м., загальна площа-566,71кв.м., корисна площа -486,98кв.м. Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Розділами 2-5, 10 цього договору сторони погодили якість робіт, ціну договору, порядок здійснення розрахунків, виконання робіт, строк дії договору, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору в розумінні ст. 180 ГК України.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтисками їх печаток.

Отже, між сторонами було укладено договір, що за своєю правовою природою є договором підряду.

Договір підряду №102 від 01.07.2011р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був (доказів суду не надано). (т.1 а.с. 104-108).

На виконання умов договору, генпідрядник передав, а замовник прийняв об'єкт будівництва, що стверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за період з липня 2011 року по жовтень 2012 року та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за період з липня 2011 року по жовтень 2012 року (т.1 а.с. 180-252, т. 2 а.с. 1-112)

Крім того, як вбачається з матеріалів справи замовник оплатив виконані генпідрядником роботи по договору підряду №102, що стверджується платіжними дорученнями (т. 2 а.с. 113-125).

Готовність об'єкта (районного центру зайнятості смт. Шацьк) до експлуатації стверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого Інспекцією ДАБК у Волинській області. (т.3 а.с. 108-112)

З матеріалів справи вбачається, що Державною фінансовою інспекцією у Волинській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Волинського обласного центру зайнятості за період з 01.01.2009р. по 01.10.2011р., про що складено акт від 17.01.2012р. №040-24/001 (т.1 а.с. 67-103).

На підставі акта ревізії Державною фінансовою інспекцією у Волинській області прийнята письмова вимога від 23.02.2012р. №03-040-14-14/1603 "Про усунення порушень" (т. 1, а.с. 10-11), в якій Волинський обласний центр зайнятості зобов'язано вжити заходи щодо відшкодування збитків в сумі 435 461,12грн., спричинених не об'єктивною оцінкою тендерних пропозицій учасників та неправомірним вибором переможців торгів при проведенні тендерних процедур на закупівлю робіт з будівництва районних центрів зайнятості в смт. Іваничі та смт. Шацьк, а в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

В подальшому, Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2013р. у справі № 2а/0370/1761/12 за позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до Волинського обласного центру зайнятості про зобов'язання виконати законні вимоги, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р., позов задоволено.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2012р. у справі №2а/0370/1686/12 встановлено, що Волинським обласним центром зайнятості при проведенні тендеру щодо закупівлі робіт з будівництва районного центру зайнятості в смт. Шацьк допущено порушення у визначенні переможця за критерієм "гарантійний термін на виконані роботи", що призвело до неправомірного вибору переможцем торгів ТзОВ "Житлобуд-2" з більшою ціною будівництва, що і відображено в акті ревізії ДФІ у Волинській області. (т. 1 а.с. 30-39). Дана постанова набрала законної сили.

07.10.2014р. за заявою Державної фінансової інспекції у Волинській області, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №770/2014 від 26.09.2014р., виданого Волинським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Волинського обласного центру зайнятості вчинити дії щодо усунення порушень, виявлених ревізією, відповідно до вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області від 23.02.2012р. №03-080-14-14/1603, а саме: вжити заходів щодо відшкодування збитків в загальній сумі 672 655,96грн. (т.1 а.с. 63-64)

У зв»язку з тим, що позивачем оплачено відповідачу роботи на 12,7 %, на думку ДФІ Волинської області, позивачу завдано шкоду на суму 94192,8 грн., що і стало підставою для звернення в господарський суд з позовом про стягнення з відповідача 94 192,80грн. на підставі ст. 1212 ЦК України, як набуті без достатньої правової підстави

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Як вбачається з умов договору, між сторонами укладений договір, який за соєю правовою природою є договір підряду щодо будівництва об'єкта: районного центру зайнятості смт. Шацьк, що розташований за адресою: Волинська обл., Шацький р-н, смт. Шацьк, вул. Шевченка.

Згідно зі ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Статтею 853 ЦК України, передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно врахував положення ст.ст. 852, 857, 858, 877 ЦК України, щодо законодавчого визначення прав замовника у разі виявлення недоліків в роботі підрядника або погіршення її якості, щодо визначення умов, яким має відповідати договір підряду та обов'язків підрядника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача про стягнення 94 192,80грн. на підставі ст. 1212 ЦК України, як отриманих без достатньої правової підстави.

Главою 83 Цивільного кодексу України передбачені загальні положення про набуття, збереження майна, отриманого без належних правових підстав.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Колегія суду приходить до висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача кошти на підставі ст. 1212 ЦК України, виходячи з наступного.

01.07.11 р. між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №102, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи з нового будівництва відповідно проектно-кошторисної документації, яка є невід'ємною частиною договору, а позивач - прийняти та оплатити такі роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач передав, а позивач прийняв об'єкт будівництва та оплатив виконані генпідрядником роботи по договору підряду №102, що стверджується платіжними дорученнями (т. 2 а.с. 113-125).

А відтак, колегія суду приходить до висновку, що кошти, які Волинський обласний центр зайнятості просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2", отримано останнім як оплату виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що Договір підряду №102 від 01.07.2011р. є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався, сторонами розірваний не був.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №5006/18/13/2012 від 22.01.2013р., постанові Вищого господарського суду України від 19.11.2014р. у справі №5004/508/12.

Крім того, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 94 192,80грн., як збитків, спричинених необ'єктивною оцінкою тендерних пропозицій учасників та неправомірним вибором переможців торгів при проведенні тендерних процедур на закупівлю робіт з будівництва районного центру зайнятості в смт. Шацьк (до укладення договору), колегія суддів враховує наступне.

Приписами статті 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Згідно з приписами ст. 22 ЦК України, ч. 2 ст. 224 ГК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 225 ГК України передбачено, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для відшкодування шкоди за загальними правилами Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. Зокрема, неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 224 ГК України.

При цьому обов'язок доведення збитків покладається на позивача.

Суд зазначає, що за правовою природою, відшкодування збитків є мірою цивільно-правової відповідальності і потребують від позивача довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 22, 1166 ЦК України, не доведено у чому полягає протиправна поведінка відповідача, якими своїми діями чи бездіяльністю відповідач спричинив заподіяння збитків позивачу, не встановлено причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками та не вказано у чому саме полягає вина відповідача у заподіянні збитків позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акта ревізії Державної фінансової інспекції у Волинській області прийнята письмова вимога від 23.02.2012р. №03-040-14-14/1603 "Про усунення порушень", у відповідності до якої Волинський обласний центр зайнятості зобов'язано вжити заходи щодо відшкодування збитків в сумі 435 461,12грн., спричинених не об'єктивною оцінкою тендерних пропозицій учасників та неправомірним вибором переможців торгів при проведенні тендерних процедур на закупівлю робіт з будівництва районних центрів зайнятості в смт. Іваничі та смт. Шацьк, а в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з боку ТзОВ "Житлобуд-2" не встановлено жодних порушень законодавства при проведенні конкурсних торгів, оскільки саме позивач згідно приписів п. п. 1, 2, ч.2 п. 5 ст. 11, п. п. 4, 5 ст. 28, п.1 ст. 31 ЗУ "Про здійснення державних закупівель" (в редакції чинній на момент проведення торгів), проводив оцінку пропозицій конкурсних торгів, визначав переможця торгів з числа учасників і акцептував пропозицію конкурсних торгів. Встановлену Державною фінансовою інспекцією у Волинській області відповідальність позивача не може бути перекладено на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акта ревізії від 17.01.2012р., порушення по державних закупівлях допущено саме комітетом з конкурсних торгів Волинського обласного центру зайнятості. При цьому, з акта не вбачається будь-яких порушень з боку ТзОВ "Житлобуд-2".

Крім того, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2012р. у справі №2а/0370/1686/12, саме Волинським обласним центром зайнятості при проведенні тендеру щодо закупівлі робіт з будівництва районного центру зайнятості в смт. Шацьк було допущено порушення у визначенні переможця за критерієм "гарантійний термін на виконані роботи", що призвело до неправомірного вибору переможцем торгів ТзОВ "Житлобуд-2" з більшою ціною будівництва, що і відображено в акті ревізії ДФІ у Волинській області. (т. 1 а.с. 30-39).

Вище встановлені факти встановлені Волинським окружним адміністративним судом в силу ст. 35 ГПК України не потребують доказуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинського обласного центру зайнятості на рішення господарського суду Волинської області від 31.03.15 р. у справі № 903/166/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 31.03.15 р. у справі № 903/166/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №903/166/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Сініцина Л.М.