УХВАЛА

29.07.2015Справа № 910/15393/15

Суддя Господарського суду міста Києва Цюкало Ю.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Консалтінг"

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариством «Ощадбанк»

про визнання звіту про оцінку майна недійсним

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники:

від позивача: Кондратюк А.В. (за довіреністю від 14.07.2015р.);

від відповідача: Іщенко І.П. (за довіреністю від 13.07.2015р.);

від третьої особи: Саковець А.О. (за довіреністю 21.11.2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В червні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Консалтінг" про визнання недійсним звіту від 06 квітня 2015 року про оцінку ринкової вартості станом на 31 березня 2015 року нежитлового будинку за адресою: вулиця Саксаганського, 115а, місто Київ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/15393/15-г. Розгляд справи призначено на 13.07.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», оголошено перерву у справі до 29.07.2015 року.

10 липня 2015 року через канцелярію до суду від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі, у якій останній зазначив, що ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України вирішення спорів про визнання недійсними звітів про оцінку майна не є підвідомчими господарським судам, у зв'язку із чим провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

13 липня 2015 року через канцелярію суду від третьої особи надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою № 55/2-8/929 від 13.07.2015 року, яке було задоволено судом, оскільки на підставі ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

13 липня 2015 року через канцелярію до суду від третьої особи надійшло клопотання про припинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що позовні вимоги спрямовані перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року справі № 910/8992/14, якою було звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 23.05.2015 року № 2, що належить ТОВ «Капітал Інвест ЛТД» шляхом надання банку права на його реалізацію за ціною не нижчою ні визначена в звіті суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «ВП Консалтінг», який оскаржується позивачем. Крім того, вказує що зазначений спір не підлягає розгляду в господарських судах, що зумовлює припинення провадження у справі з огляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

29 липня 2015 року через канцелярію суду від третьої особи надійшла заява про залишення позову без розгляду, у якій зазначено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.07.2015 року, станом на 06.04.2015 року (день видачі довіреності), єдиною особою яка має право вчиняти дії від імені позивача без довіреності є Данькевич Іван Петрович. Відомостей щодо повноважень Данькевич Олексія Івановича (особа яка видала довіреність) вчиняти дії від імені позивача Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не містить.

Розглянувши вказану заяву, суд її відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Так, відповідно рішення загальних зборів учасників ТОВ «Капітал Інвест ЛТД», оформленого протоколом № 06/08/14 від 06 серпня 2014 року внесено до складу Дирекції ТОВ «Капітал Інвест ЛТД» заступника генерального директора - Данькевича Олексія Івановича. Уповноважено Генерального директора товариства Данькевича Івана Петровича передати повноваження, які входять до компетенції Дирекції та Генерального директора товариства, що передбачені статутом, заступнику генерального директора товариства Данькевичу Олексію Івановичу, в тому числі право першого підпису.

З урахуванням викладеного, судом встановлено право вчиняти дії від імені позивача без довіреності є Данькевичем Олексієм Івановичем, яким було видано довіреність від 06.04.2015 року на ім'я Кондратюка А.В.

Розглянувши матеріали справи та подані сторонами клопотання про припинення провадження, заслухавши пояснення представника учасників судового процесу, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду вправі звертатися згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), а також громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

При цьому, вказана стаття містить вичерпний перелік справ, підвідомчих господарським судам України, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачені способи захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів, до яких зокрема, відноситься визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів. Аналогічні приписи містить і ст. 16 Цивільного кодексу України.

Тобто, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Отже, спірний звіт є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не є актом державного чи іншого органу, тому не може вважатись юридичним актом, тобто офіційним письмовим документом державного чи іншого органу (посадової особи), виданим в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Не є зазначений звіт і нормативним правовим актом, оскільки він не встановлює, не змінює і не скасовує норми права та неодноразово не застосовується; не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує права та обов'язки позивача та йому не адресований.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2003 р. у справі №18/478 (03/158) та постанові Вищого господарського суду України у справі № 5002-9/3816-2012 від 17.04.2012 року.

Враховуючи викладене, спір про визнання недійсним звіту суб'єкта оціночної діяльності про оцінку вартості майна не є підвідомчим господарським судам, оскільки вказаний документ не є оспорюваним актом у розумінні ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із чим спір не підлягає вирішенню в господарських судах, що зумовлює припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про припинення провадження у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Консалтінг" та клопотання про припинення провадження у справі Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» - задовольнити.

2. Провадження у справі № 910/15383/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Консалтінг" про визнання звіту від 06 квітня 2015 року про оцінку ринкової вартості нежитлового будинку за адресою: вулиця Саксаганського, 115а, місто Київ станом на 31 березня 2015 року недійсним - припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало