ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

05 серпня 2015 р. Справа № 902/1706/13

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Тісецького С.С.,

при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В.,

розглянувши в приміщенні суду заяву ПАТ "ОТП Банк" про визнання недійсними правочинів та витребування майна у справі

за заявою : публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43)

до : фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про визнання банкрутом

представники сторін :

від ПАТ "ОТП Банк" : Довгаль І.О. - за довіреністю

від боржника : не з'явився

арбітражний керуючий Василик В.В.

від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

18.12.2013 року до господарського суду Вінницької області надійшла заява ПАТ "ОТП Банк" про порушення справи про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

10.01.2014 року порушено провадження у справі № 902/1706/13 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

10.01.2014 року в даній справі винесено постанову про визнання боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Аверкина В.В..

В подальшому, ухвалою суду від 06.02.2014 року по справі № 902/1706/13 припинено повноваження арбітражного керуючого (ліквідатора) Аверкина В.В..

При цьому, ухвалою суду від 10.02.2014 року по справі № 902/1706/13 призначено ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 арбітражного керуючого Василика В.В..

16.06.2015 року від представника ПАТ "ОТП Банк" до канцелярії господарського суду Вінницької області надійшла заява (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) про визнання недійсними правочинів та витребування майна по справі № 902/1706/13.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ, вказану заяву передано на розгляду судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 19.06.2015 року зазначену заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.07.2015 року та залучено до участі в справі № 902/1706/13 наступних учасників : ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Також ухвалою суду від 19.06.2015 року відмовлено повністю в задоволенні заяви ПАТ "ОТП Банк" про вжиття заходів забезпечення позову (заяви), яка додана до заяви ПАТ "ОТП Банк" (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) про визнання недійсними провочинів у справі № 902/1706/13.

Разом з тим, ухвалою суду від 07.07.2015 року задоволено повністю заяву ПАТ "ОТП Банк" (вх. № 06-73/40/15 від 07.07.2015 року) про вжиття заходів забезпечення заяви (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) про визнання недійсними правочинів у справі № 902/1706/13 шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5.

Окрім того, в зв'язку з неявкою учасників у даній, ухвалами суду розгляду справи відкладався на іншу дату.

Так, ухвалою суду від 22.07.2015 року розгляд заяви про визнання недійсними правочинів та витребування майна було відкладено на 05.08.2015 року.

22.07.2015 року від арбітражного керуючого Василика В.В. до суду надійшов відзив на заяву про визнання недійсними правочинів № 15-93 від 21.07.2015 року.

У відзиві арбітражний керуючий підтверджує обставини, які викладені ПАТ "ОТП Банк" у заяві щодо відчуження боржником належного йому на праві власності нерухомого майна протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

Крім того, боржником було відчужене належне йому на праві власності майно, яке вказане у заяві кредитора після порушення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на визначені у відзиві приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий вважає, що зазначені у заяві правочини, підлягають визнанню недійсними господарським судом, з підстав наведених в заяві ПАТ "ОТП Банк".

Також арбітражний керуючий погоджується з позицією кредитора щодо необхідності, у разі визнання судом оспорюваних правочинів недійсними, витребування з володіння ОСОБА_5 вказаних майнових активів, оскільки ОСОБА_5 є зацікавленою особою стосовно боржника та ОСОБА_4, оскільки він перебуває з ними у родинних стосунках. За таких обставин ОСОБА_5 не може вважатися добросовісним набувачем майнових активів.

Таким чином, діями боржника по відчуженню майнових активів порушено законні інтереси кредитора, які полягають у зацікавленості на підставі достатньої правової підстави у виконанні боргових зобов'язань банкрутом за рахунок всього належного йому на праві власності майна. Оскільки, таке майно вибуло з власності боржника, кредитор втратив можливість в повній мірі задовольнити свої вимоги за рахунок його вартості.

Зважаючи на наведене, арбітражний керуючий вважає вимоги викладені ПАТ "ОТП Банк" в заяві про визнання недійсними правочинів ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню господарським судом з підстав наведених в заяві.

05.08.2015 року від представника ПАТ "ОТП Банк" за вх. № 06-52/7897/15 від 05.08.2015 року до суду надійшла заява про уточнення вимог викладених у заяві про визнання правочинів недійсними та витребування майна, в якій кредитор просить суд :

1) визнати недійсними договір дарування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, що посвідчений 11 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької обл. Курановою О.К. та зареєстрований в реєстрі за № 2937 та договір дарування приміщення магазину - кафе з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_5, що посвідчений 11 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької обл. Курановою О.К. та зареєстрований в реєстрі за № 2938;

2) визнати недійсними договір дарування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, що посвідчений 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької обл. Курановою О.К. та зареєстрований в реєстрі за № 2940 та договір дарування магазину з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6, що був посвідчений 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької обл. Курановою О.К. та зареєстрований в реєстрі за № 2941;

3) визнати недійсними договір дарування земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_7, що був посвідчений 11 січня 2014 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької обл. Курановою О.К. та зареєстрований в реєстрі за № 30 та договір дарування житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_7, що був посвідчений 11 січня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької обл. Курановою О.К. та зареєстрований в реєстрі за № 31;

4) витребувати з володіння ОСОБА_5 зазначені вище земельні ділянки, приміщення та житловий будинок.

Суд оглянувши подану заяву, долучив її до матеріалів справи, як таку, що не суперечить наявним у справі доказам.

На визначену дату 05.08.2015 року в судове засідання з'явилися представник ПАТ "ОТП Банк" та арбітражний керуючий Василик В.В.

Боржник, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористалися.

При цьому, направлення ухвали суду від 22.07.2015 року на вказані у заяві адреси боржника та залучених учасників по справі, підтверджується реєстром поштових відправлень № 933 від 29.07.2015 року.

Згідно абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26 грудня 2011 року, за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відсутність представників боржника, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення боржника та учасників по справі належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Представник кредитора, в ході розгляду заяви по суті, вимоги викладені у заяві підтримав в повному обсязі з врахуванням заяви про уточнення вимог. Арбітражний керуючий щодо поданої заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з'ясував наступне.

За змістом заяви, кредитору з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 93595543 від 18.05.2015 року стало відомо, що боржником протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, було відчужено належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме :

- 11.10.2013 року ОСОБА_1 було відчужено належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5;

- 11.10.2013 року ОСОБА_1 були відчужені належні йому на праві власності приміщення, магазин-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5;

- 14.10.2013 року ОСОБА_1 було відчужено належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6;

- 14.10.2013 року ОСОБА_1 були відчужені належні йому на праві власності магазин з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6.

Також боржником було відчужене належне йому на праві власності майно після порушення провадження у справі про банкрутство, а саме : 11.01.2014 року ОСОБА_1 було відчужено належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер : НОМЕР_7, що розташована за адресою : АДРЕСА_7;11.01.2014 року ОСОБА_1 було відчужено належний йому на праві власності житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою : АДРЕСА_7.

На виконання ухвали господарського суду Вінницької області 19.06.2015 року по справі № 902/1706/13, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області, Курановою О.О., надано завірені копії витребуваних судом договорів.

Надані правочини, посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області, Курановою О.О..

У заяві, кредитор вказує, що відповідно до укладеного 11.10.2013 року договору дарування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 її власником стала ОСОБА_4.

Згідно з укладеним 14.10.2013 року договором дарування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, її власником, також, стала ОСОБА_4.

Відповідно до укладених 11.01.2014 року договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 та договору дарування земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 їх власником стала ОСОБА_4.

З огляду на викладене, ПАТ "ОТП Банк" вважає, що 11.10.2013 року, 14.10.2013 року, власником магазин-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 та магазину з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6, також, стала ОСОБА_4.

Наразі, земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_6, кадастровий номер: НОМЕР_7, приміщення магазину - кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5; магазин з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6; житловий будинок № 4, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_7, належать на праві власності ОСОБА_5, що підтверджуються Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 38949872, № 38949856, № 38949814, № 38949838 від 11.06.2015 року).

На думку кредитора, договір дарування житлового будинку від 11.01.2014 р. (реєстровий номер 31), договір дарування земельної ділянки від 11.01.2014 р. (реєстровий номер 30), договір дарування земельної ділянки від 14.10.2013 р. (реєстрований номер 2940), договір дарування земельної ділянки від 11.10.2013 р. (реєстровий номер 2937) та договори на підставі яких ФОП ОСОБА_1 11.10.2013 р. та 14.10.2013 р. передав у власність ОСОБА_4 належні йому на праві власності нерухоме майно, підлягають визнанню недійсними, оскільки ОСОБА_4 є заінтересованою особою щодо боржника так як перебуває з ним у родинних стосунках.

Окрім того, відчуження земельних ділянок, кадастровий номер НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_6, приміщення магазину-кафу, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5, магазину з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6, боржник здійснив за безвідплатними угодами - договорами дарування, протягом трьох місяців до порушення справи про його банкрутство заінтересованій особі.

Також відчуження 11.01.2014 року земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 та житлового будинку, об'єкту житлової нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 було здійснено боржником після порушення провадження у справі про його банкрутство та відкриття ліквідаційної процедури, заінтересованій особі, за безвідплатним договором, без згоди арбітражного керуючого в порушення вимог ст. ст. 38, 41, 91 ЗУ "Про банкрутство".

Вищенаведені дії, на думку ПАТ "ОТП Банк" були вчинені боржником з метою ухилення ним від виконання боргових зобов'язань перед кредитором, зокрема, за рахунок вартості відчуженого ним майна.

При цьому, кредитор вказує, що в разі визнання судом недійсними оспорюваних договорів, слід витребувати з володіння ОСОБА_5 вказані майнові активи, оскільки він не є добросовісним набувачем цих майнових активів, в силу родинних зв'язків з боржником та ОСОБА_4.

Враховуючи вищенаведене, ПАТ "ОТП Банк" переконаний, що дії боржника по відчуженню майнових активів порушують його права та законні інтереси, як кредитора, що полягають у зацікавленості на підставі достатньої правової підстави у виконанні боргових зобов'язань банкрутом за рахунок всього належного йому на праві власності майна, що включено до ліквідаційної маси. Оскільки, таке майно вибуло з власності боржника, кредитор втратив можливість задовольнити свої вимоги за рахунок його вартості.

Як вбачається з наданих приватним нотаріусом правочинів, згідно договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2941), укладений 14.10.2013 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана) дарувальником передано у власність обдаровуваної магазин з прибудовою АДРЕСА_6.

За договором дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2938), укладений 11.10.2013 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана) дарувальником передано у власність обдаровуваної приміщення кафе-магазину з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за № 2496), укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1125 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою : АДРЕСА_5.

За змістом договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2495), укладеного 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_5 (обдаровуваний), дарувальником передав у власність обдаровуваного приміщення кафе-магазину з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за № 2498), укладеного 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,0488 га, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Предметом договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2497), укладеного 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_5 (обдаровуваний) стало передача дарувальником у власність обдаровуваного магазину з прибудовою АДРЕСА_6.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за № 2500), укладеного 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,0793 га, кадастровий номер НОМЕР_7, що розташована за адресою : АДРЕСА_7.

Відповідно до договору дарування житлового будинку (зареєстровано в реєстрі за № 2499) укладеного 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_5 (обдаровуваний) дарувальник передав у власність обдаровуваного житловий будинок з прибудованими, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_7.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Частиною 2 ст. 4-1 ГПК України, визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно приписів ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або конкурсного кредитора про визнання недійсним правочину (договору) або спростування майнових дій боржника господарський суд виносить ухвалу.

В силу ч. 10 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) фізичної особи, пов'язані з відчуженням або передачею іншим способом майна фізичної особи - підприємця заінтересованим особам протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані господарським судом недійсними за заявою кредиторів.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Пунктом 16 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28.03.2013 N 01-06/606/2013, визначено, що важливою новелою нової редакції Закону є норма про визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство (стаття 20 Закону). Під майновими діями боржника слід розуміти виконання боржником зобов'язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів. Наведене стосується, зокрема виконання зобов'язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна тощо.

Що ж до визнання недійсними правочинів (договорів), то воно може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов'язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов'язань на забезпечення виконання грошових вимог.

Правові наслідки спростування майнових дій та визнання недійсними правочинів (договорів) є однаковими і стосуються включення чи повернення майна боржника до ліквідаційної маси. У зв'язку з цим визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника у відповідних випадках не тягне за собою припинення правовідносин, що склалися, тому кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору - погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Право ініціювати такі процедури надано як арбітражному керуючому, так і конкурсному кредитору. Відповідна заява може бути розглянута на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2014 року порушено провадження у справі № 902/1706/13 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

10.01.2014 року в даній справі судом винесено постанову про визнання боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Судом встановлено, що боржником протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, було відчужено належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме : 11.10.2013 року ОСОБА_1 було відчужено ОСОБА_4 належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5; 11.10.2013 року ОСОБА_1 були відчужені ОСОБА_4 належні йому на праві власності приміщення, магазин-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5; 14.10.2013 року ОСОБА_1 було відчужено ОСОБА_4 належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6; 14.10.2013 року ОСОБА_1 були відчужені ОСОБА_4 належні йому на праві власності магазин з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6.

Окрім того, боржником було відчужене належне йому на праві власності майно після порушення провадження у справі про банкрутство, а саме : 11.01.2014 року ОСОБА_1 було відчужено ОСОБА_4 належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер : НОМЕР_7, що розташована за адресою : АДРЕСА_7; 11.01.2014 року ОСОБА_1 було відчужено належний йому на праві власності житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою : АДРЕСА_7.

Зазначені вище обставини підтверджуються наданими договорами.

В подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладенні вказані вище договори дарування та купівлі-продажу земельних ділянок щодо передачі зазначеного нерухомого майна, які посвідченні приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О..

Принагідно, суд звертає увагу на помилку кредитора у заяві про уточнення вимог щодо зазначення ініціалів приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області, а саме : "Куранова О.К.", тоді як згідно матеріалів справи вірними ініціалами є "Куранова О.О.".

Враховуючи наведені приписи законодавства, встановлені обставини справи та зміст оспорюваних договорів, суд приходить до висновку, що боржник - ФОП ОСОБА_1 напротязі року до порушення справи про банкрутство № 902/1706/13 та після порушення даної справи, на підставі договорів безоплатно здійснив відчуження нерухомого майна за рахунок якого можливе виконання боргових зобов'язань боржника перед кредитором та прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, в зв'язку з чим, наявні правові підстави для визнання оспорюваних договорів недійсними з врахуванням заяви про уточнення вимог.

Також суд розглянув вимогу кредитора щодо витребування з володіння ОСОБА_5 зазначених у заяві про уточнення вимог земельних ділянок, приміщень та житлового будинку.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем за вимогою стосовно витребування майна у даному спорі є фізична особа.

При цьому, згідно правової позиції викладеної у постанові Вищого господарського суду України від 30.06.2015 року по справі № 902/1192/14, відповідачем за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційного позову) є фізична особа ОСОБА_9, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, а тому, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, не може набути прав відповідача в господарському процесі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З врахуванням наведеного та встановлених обставин, суд приходить до висновку припинити провадження у справі № 902/1706/13 в частині заяви щодо витребування з володіння ОСОБА_5 земельних ділянок, приміщень та житлового будинку.

Враховуючи викладене, заява ПАТ "ОТП Банк" про визнання недійсним правочинів та витребування майна підлягає частковому задоволенню.

Окрім того, як вказувалося вище, ухвалою суду від 07.07.2015 року по справі № 902/1706/13 задоволено повністю заяву ПАТ "ОТП Банк" (вх. № 06-73/40/15 від 07.07.2015 року) про вжиття заходів забезпечення заяви (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5.

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року № 16, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання про скасування заходів до забезпечення позову може бути розглянуто господарським судом без виклику сторін та інших учасників судового процесу.

Беручи до уваги, що судом розглянуто заяву ПАТ "ОТП Банк" (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року), а тому суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову (заяви) застосованих ухвалою суду від 07.07.2015 року по справі № 902/1706/13, оскільки потреба в них відпала.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 15 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах : за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За змістом ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі : з 1 січня - 1 218 гривень.

З врахуванням наведених приписів законодавства, за подання заяви про визнання недійсним правочинів та витребування майна у даній справі про банкрутство, кредитору слід було сплатити судовий збір у сумі 1 218,00 грн..

Як вбачається з матеріалів заяви, ПАТ "ОТП Банк" сплачено за подання цієї заяви, згідно платіжного доручення № від 12.06.2015 року судовий збір в сумі 7 308,00 грн., тобто сплачено у більшому розмірі, а ніж визначено законодавством.

Таким чином, судовий у розмірі 6 090,00 грн. (7 308,00 грн. - 1 218,00 грн.) підлягає поверненню ПАТ "ОТП Банк" з державного бюджету згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

При цьому, згідно абз. 3 п. 4.1, п. 4.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21 лютого 2013 року, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК.

З огляду на викладене, та беручи уваги часткове задоволення заяви, а також те, що сторонами оспорюваних правочинів є боржник - ОСОБА_1 та учасники у справі про банкрутство - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, сплачений судовий збір в розмірі 1218,00 грн. підлягає покладенню на них у рівних частинах згідно ст. 49 ГПК України.

В силу ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись ст. ст. 1, 20, 84, 90, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 4, 4-1, 22, 49, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛ И В :

1. Заяву ПАТ "ОТП Банк" (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) про визнання недійсним правочинів та витребування майна задоволити частково.

2. Визнати недійсними договір дарування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, що посвідчений 11 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2937 та договір дарування приміщення магазину - кафе з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_5, що посвідчений 11 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2938.

3. Визнати недійсними договір дарування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, що посвідчений 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2940 та договір дарування магазину з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6, що був посвідчений 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2941.

4. Визнати недійсними договір дарування земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_7, що був посвідчений 11 січня 2014 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 30 та договір дарування житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_7, що був посвідчений 11 січня 2014 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курановою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 31.

5. Припинити провадження у справі № 902/1706/13 в частині заяви (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) стосовно витребування з володіння ОСОБА_5 (21036, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) належних йому : земельної ділянки 186, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5; приміщення магазину-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою : АДРЕСА_5; земельну ділянку 70, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6; магазин з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6; земельну ділянку 4, кадастровий номер: НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 та житловий будинок № 4, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_7.

6. Скасувати заходи забезпечення позову (заяви) застосовані ухвалою господарського суду Вінницької області від 07.07.2015 року по справі № 902/1706/13 щодо накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, АДРЕСА_2), а саме : земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_5; приміщення магазину-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_6; магазин з прибудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6; земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_7; житловий будинок № 4, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_7.

7. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3, АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43) 406,00 грн. (чотириста шість грн.) відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

8. Стягнути з ОСОБА_4 (ідент. код НОМЕР_4, АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43) 406,00 грн. (чотириста шість грн.) відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

9. Стягнути з ОСОБА_5 (ідент. код НОМЕР_2, 21036, АДРЕСА_2) на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43) 406,00 грн. (чотириста шість грн.) відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

10. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI повернути публічному акціонерному товариству "ОТП Банк" (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43) з державного бюджету 6 090,00 грн. надмірно сплаченого судового збору за платіжним дорученням № від 12.06.2015 року.

11. Видати накази після набрання ухвалою законної сили.

12. Ухвалу засвідчену гербовою печаткою суду надіслати представнику ПАТ "ОТП Банк" Довгалю І.О. рекомендованим листом.

13. Копію ухвали надіслати боржнику, арбітражному керуючому Василику В.В., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рекомендованим листом.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи;

2 - ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1;

3 - Арбітражному керуючому Василику В.В. - АДРЕСА_8;

4 - представнику ПАТ "ОТП Банк" Довгалю І.О. - АДРЕСА_9;

5 - ОСОБА_4 (АДРЕСА_1);

6 - ОСОБА_5 (21036, АДРЕСА_2).