ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 Справа № 917/1166/15

за позовом Фермерського господарства "Лаванда - С", вул. Заводська, буд. 4, с. Миколаївка, Роменський р-н, Сумська обл., 42046

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор - УТР", вул. Лучанська, буд. 1-Б, с. Юськівці, Лохвицький р-н, Полтавська обл., 37222

про стягнення 110 796,10 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

Суть спору: розглядається позовна заява Фермерського господарства "Лаванда - С" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор - УТР" 110 796,10 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 15.11.2013 р. договору поставки № 151102 (основний борг з урахуванням часткової оплати та проведених зарахувань зустрічних однорідних вимог).

Позивач представництво у судове засідання не забезпечив, його явка в судове засідання судом обов'язковою не визнавалась. Відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи. Останній надіслав суду заяву № б/н від 03.07.2015 р. (вх.. № 10302 від 13.07.2015 р.) про розгляд справи за відсутності його представника, а також повідомляє суд про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав суду заяву № б/н від 03.07.2015 р. (вх. № 10301 від 13.07.2015 р.) про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було внесено запис щодо зміни найменування юридичної особи - першого відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", позивач просить суд вважати належним і єдиним відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР". Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор - УТР" 110 796,10 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання умов укладеного 15.11.2013 р. договору поставки № 151102 (основний борг з урахуванням часткової оплати та проведених зарахувань зустрічних однорідних вимог).

Оскільки даною заявою фактично не змінено предмет чи підстави позову, матеріалами справи підтверджується проведення зміни назви відповідача та державна реєстрація цих змін, суд приймає дану заяву до розгляду в даному позовному провадженні як таку, що подана відповідно до чинних процесуальних норм. Спір розглядається в редакції наведеної заяви № б/н від 03.07.2015 р. (вх. №10301 від 13.07.2015 р.), назвою відповідача слід вважати - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР".

Відповідач представництво у судове засідання вдруге не забезпечив, вимоги суду не виконав, причин щодо цього не повідомив. Останній відповідно до пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на нього обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання про його продовження, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача у судовому засіданні 02.07.2015 р., оцінивши надані докази, суд,

встановив:

15 листопада 2013 року між Фермерським Господарством "ЛАВАНДА - С" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амарант" (покупець) був укладений Договір поставки № 151102 (а.с. 29-30, далі - Договір поставки), за яким постачальник зобов'язувався передати Товар, зазначений у додатках до Договору, які є невід'ємною частиною даного договору, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити Товар (п. 1.1 Договору поставки).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне:

- кількість Товару, що поставляється, його найменування і характеристики визначаються Додатками до даного Договору, що є невід'ємною частиною до даного Договору. Якість Товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам ГОСТІВ чи ТУ на даний вид Товару, що діє на території України (п. 2.1 та п. 2.2 Договору поставки);

- постачальник зобов'язується поставити Товар погодженими партіями або однією партією в строки та за адресою, яка визначена в Додатками до даного Договору, що є невід'ємною частиною до даного Договору. Умови постачання та адреса зазначаються у Додатках до даного Договору, що є невід'ємними частинами до даного Договору. Прийом-передача товару здійснюється відповідно до видаткових накладних на Товар. Право власності на товар переходить до Покупця з моменту передачі товару. Ризики пошкодження, псування, втрати товару переходять до Покупця з моменту передачі товару. Постачальник надає Покупцю наступні документи : видаткову накладну, податкову накладну; товарно-транспортну накладну, яка заповнена відповідно до інструкції по заповненню ТТН покупця, яка є невід'ємною частиною даного Договору (п. 3.1 - п. 3.6 Договору поставки);

- ціна на Товар узгоджується і вказується в Додатках, які є невід'ємною частиною даного Договору. Загальна вартість Товару за даним Договором визначається, як сума всіх підписаних Додатків до Договору, в яких зазначена вартість кожної партії Товару, який поставляється по даному Договору (п. 4.1 - п. 4.2 Договору поставки);

- приймання Товару по кількості і якості здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства України. Усі претензії й акти по кількості і якості поставленої продукції повинні бути оформлені в письмовому виді і завірені представниками Сторін. Товар вважається прийнятим : а) по якості згідно Свідоцтвом про якість (або карткою аналізу зерна) із зазначенням вказаних показників якості та оформленим належним чином, підписаним і завіреним печаткою; б) по кількості - кількість Товару визначається виходячи з його замкової ваги, яка зазначена в складському документі на Товар (п. 5.1 та п. 5.2 Договору поставки);

- Покупець здійснює оплату в українських гривнях шляхом банківського переведення на поточний рахунок Постачальника (або внесення готівки в касу Постачальника) на підставі рахунку-фактури наданого Постачальником в терміни, що зазначені у Додатках до даного Договору, що є невід'ємними частинами Договору. Оплата за даним Договором проводиться за реквізитами, зазначеними Постачальником у рахунку-фактурі (п. 6.1 та п. 6.2 Договору поставки);

Згідно умов Договору поставки сторонами було, складено (підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін) наступні Додатки : 16.11.2013 року додаток №1, відповідно до якого СФ "ЛАВАНДА-С", як постачальник взяв на себе обов'язок поставити ТОВ "Амарант", як покупцю, Товар кукурудзу в кількості 115,770 тон, загальною вартістю 65 757,31 грн. (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 30 зі зворотного боку); 04.01.2014 додаток № 8, відповідно до якого СФ "ЛАВАНДА-С", як постачальник взяв на себе обов'язок поставити ТОВ "Амарант", як покупцю, Товар кукурудзу в кількості 101,040 тон, загальною вартістю 129 331,20 грн. (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 32); 28.01.2014 року додаток № 7, відповідно до якого СФ "ЛАВАНДА-С", як постачальник взяв на себе обов'язок поставити ТОВ "Амарант", як покупцю, Товар соняшник в кількості 96,778 тон, загальною вартістю 295 53,57 грн. (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 31).

На виконання умов Договору поставки позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 425 084,80 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних № 1 від 28.01.2014 р. на суму 295 753,56 грн. та № 2 від 04.02.2014 року на суму 129331,24 грн. (а.с. 34 та а.с. 38) та копіями актів приймання - передачі № 02АМ1200027 від 28.01.2014 року про передачу 96,778 тон соняшника та № 02АМ1200031 від 04.02.2014 про передачу 101,040 тон кукурудзи (а.с. 37 та а.с. 41). Факт отримання представником відповідача Марущенко Я.П. товару від позивача за вказаними видатковими накладними підтверджується наявними у матеріалах справи копіями довіреності №2АМ0000007 від 28.01.2014 р. (а.с. 35) та довіреності № 2АМ0000008 від 04.02.2014 р. (а.с. 39).

За даними позивача, відповідачем на виконання умов Договору поставки протягом періоду з січня по жовтень 2014 року проведено часткову оплату отриманого ним від позивача товару у розмірі 285 973,60 грн.. Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень, а саме : № 108 від 23.01.2014 на суму 20973,60 грн., № 300 від 24.02.2014 на суму 50 000,00 грн., № 377 від 04.03.2014 на суму 20 000,00 грн. № 582 від 28.03.2014 на суму 30 000,00 грн., № 848 від 25.04.2014 на суму 10 000,00 грн., № 1187 від 11.06.2014 на суму 5 000,00 грн., № 1748 від 25.07.2014 на суму 10 000,00 грн., № 2050 від 29.08.2014 на суму 70 000,00 грн., № 2343 від 19.09.2014 на суму 40 000,00 грн. та № 2631 від 30.10.2014 на суму 30 000,00 грн. (а.с.42-51). 27 січня 2014 р. та 4 лютого 2014 р. згідно з укладеними між сторонами угодами про залік взаємних вимог було проведено залік кредиторської заборгованості на суму 21 786,92 грн. та на суму 27 501,78 грн..

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по Договору щодо оплати вартості отриманого ним товару, позивач звертався до відповідача з претензією № 12 від 04.03.2015 р., відповідно до якої вимагав погашення відповідачем заборгованості у розмірі 110 796,10 грн. (а.с. 78). У відповідь на дану претензію, яка була адресована Відповідачу, отримано відзив на претензію про визнання кредиторських вимог від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУКСОР- УТР" за вих. №2015/лутр-230/1 від 06.04.2015 року, в якому останнє зазначило, що грошові вимоги ФГ "Лаванда-С" в загальній сумі 110 796,10 грн. визнаються та включено до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Луксор-УТР".

З огляду на невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати товару, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом (з урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви про уточнення позовних вимог) з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" 110 796,10 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання умов укладеного 15.11.2013 р. договору поставки № 151102 (основний борг з урахуванням часткової оплати та проведених зарахувань зустрічних однорідних вимог).

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору поставки, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного Кодексу України). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару (ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором поставки, поставивши відповідачеві товар за вказаними вище видатковими накладними на загальну суму 425 084,80 грн.. В свою чергу, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором поставки та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не у повному обсязі оплатив вартість поставленого за вказаними видатковими накладними товару у визначені Договором поставки строки, заборгованість останнього на момент пред'явлення даного позову до суду та розгляду справи у суді складає 110 796,10 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 110 796,10 основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України понесені позивачем при пред'явленні даного позову судові витрати з оплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 43, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор - УТР" (вул. Лучанська, буд. 1-Б, с. Юськівці, Лохвицький р-н, Полтавська обл., 37222), ідентифікаційний код юридичної особи 31801166 на користь Фермерського господарства "Лаванда - С" (вул. Заводська, буд. 4, с. Миколаївка, Роменський р-н, Сумська обл., 42046), ідентифікаційний код юридичної особи 31487974, р/р 6319 в філії в ПАТ КБ "ПиватБанк" м. Суми, МФО 337546 - 110 796,10 грн. основного боргу та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Суддя О.В.Ківшик

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.