ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Справа № 918/822/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтех-Пром"

до Приватного підприємства фірми "Алрі",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

про стягнення заборгованості в сумі 131 822 грн. 41 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Камінський Р.І., договір б/н від 03.07.2015 р.;

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - Надієвець О.М., довіреність б/н від 02.04.2015 р.

Відповідно до ч.7 ст.811 ГПК України при розгляді судової справи здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер d8134-399е1.

В судовому засіданні 06 серпня 2015 року, відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будтех-Пром " (далі - ТОВ "Будтех-Пром", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до Приватного підприємства фірми "Алрі" (далі - ППФ "Алрі", відповідач -1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (далі - ТОВ "Станіславська торгова компанія" відповідач-2) про стягнення заборгованості в сумі 131 822 грн. 41 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22 липня 2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30 липня 2015 року.

29 липня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про виконання вимог ухвали суду. (а.с.27-87). Крім того, надійшло клопотання про доручення документів на підтвердження понесення витрат адвоката. (а.с.88-93)

Також, 29 липня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача-1 ППФ "Алрі" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. (а.с.94)

30 липня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про здійснення фіксування судового процесу. (а.с.96). Крім того, подано відзив на позовну заяву. (а.с.97-98)

30 липня 2015 року ухвалою суду слухання справи відкладено на 06 серпня 2015 року, для подачі додаткових доказів.

06 серпня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про доручення платіжних документів (а.с.107-109).

Крім того, 06 серпня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить зменшити позовні вимоги до відповідача-2, а також долучити до матеріалів справи документи. Суд розцінює дане клопотання, яка заяву про зменшення позовних вимог до відповідача-2, а тому приймається судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ст.22 ГПК України. (а.с.110-120)

Представник позивача в судовому засіданні 06.08.2015 р. позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві та клопотанні, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 06.08.2015 р. позовні вимоги не визнав просив відмовити у задоволені позову із підстав викладених у відзиві.

Відповідач-1 у судові засідання 30 липня та 06 серпня 2015 року не забезпечив явку свого повноважного представника, витребуваних судом документів не надав, однак 29 липня 2015 року подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.94).

Нез'явлення відповідача-1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач-1 не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача-1, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ТОВ "Будтех-Пром" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача -1 ППФ "АЛРІ" та відповідача 2: ТОВ "Станіславська торгова компанія" про стягнення з відповідача 1 - 1000 грн. 00 коп. боргу за договором поруки від 01.09.2014р. №01/09/14 та стягнення з відповідача 2 - 1 163 473 грн. 08 коп., з яких 989 144 грн. 37 коп. - основного боргу, 60 268 грн. 40 коп. - пені, 101 427 грн. 46 коп. - інфляційних втрат, 12 632 грн. 85 коп. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 16.04.2015 року у справі №918/149/15, яке набрало законної сили, вищевказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ППФ "АЛРІ" 1 000 грн. 00 коп. заборгованості за договором поруки №01/09/14 від 01.09.2014р., 20 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 10 грн. 96 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Також, стягнуто з ТОВ "Станіславська торгова компанія" 989 144 грн. 37 коп. заборгованості, 58 106 грн. 63 коп. пені, 90 977 грн. 67 коп. інфляційних втрат, 12 596 грн. 51 коп. 3% річних, 23 016 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору та 12 169 грн. 04 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що рішення господарського суду Рівненської області від 16.04.2015 року у справі №918/149/15 на момент розгляду даної справи є таким, що набрало законної сили. Доказів протилежного суду не надано.

Частиною 3 ст.35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням господарського суду Рівненської області від 16.04.2015 року у справі №918/149/15 встановлено, що 28.08.2014р. між ТОВ "Станіславська торгова компанія" (надалі - підрядник) та ТОВ "Будтех-Пром" (надалі - судбпідярдник) укладено договір субпідряду №63-0814 (надалі - Договір).

У відповідності до п.2.1. якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, субпідрядник зобов'язується на свій ризик виконати та здати підряднику в строк, визначений в графіку виконання робіт роботи з благоустрою території (далі - роботи) на об'єкті будівництва: "Збільшення потужності заводу по виробництву гібридного насіння кукурудзи та інших зернових культур ПрАТ "Райз-Максимко" в с. Зоря, Рівненського району Рівненської області.

Роботи включають наступне:

- влаштування доріг, проїздів, площадок;

- влаштування підпірних стінок;

- влаштування каменів бортових;

- влаштування мокрих колодців.

Детальний перелік робіт, визначені в Проектному рішенні.

Підрядник зобов'язується надати субпідряднику будівельний майданчик (місце виконання, фронт робіт), передати проектні рішення погодженні замовником на виконання робіт, прийняти від субпідрядника закінчені роботи, що відповідають встановленим вимогам щодо якості та оплатити їх, згідно з умовами даного договору.

Відповідно до умов Договору субпідряду №63-0814 від 28.08.2014 р., позивач виконав комплекс робіт на загальну суму 2 085 976 грн. 38 коп., що стверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень і листопад 2014 року. Проте відповідачем -2 виконані роботи оплачені частково на суму 1 095 832 грн. 01 коп.. Таким чином, заборгованість ТОВ "Станіславська торгова компанія" на момент звернення позивача до суду з позовом по справі №918/149/15 складала 990 144 грн. 37 коп.

Крім того, ТОВ "Будтех - Пром", діючи як кредитор та ППФ "АЛРІ", діючи як поручитель, уклали 01.09.2014р. Договір поруки №01/09/14, відповідно умов п.1. якого, поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 1 000 грн. 00 коп., за виконання ТОВ "Станіславська торгова компанія", своїх зобов'язань по договору субпідряду №63-0814 від 28.08.2014р.

Відповідно до пункту 1 договору поруки, відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сумою 1 000 грн. основного боргу. Поручитель ППФ "АЛРІ" грошове зобов'язання на час вирішення спору не виконав, докази сплати коштів суду не були надані.

З матеріалів справи, вбачається, що заборгованість ТОВ "Станіславська торгова компанія" перед ТОВ "Будтех-Пром" за рішенням суду у справі 918/149/15 на момент прийняття даного рішення відсутня, що не заперечується відповідачем-2. Однак, з матеріалів справи також вбачається неналежне виконання відповідачем-2 зобов'язань зі сплати зазначеної заборгованості.

Так, згідно ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем-2, позивач на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нарахував 127 843 грн. 97 коп. інфляційних втрат за період з квітня 2015 року по червень 2015 року та 3 845 грн. 68 коп. три відсотки річних за період з 21 квітня 2015 року по 25 червня 2015 року (розрахунок на а.с.112-113).

За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правової позиції наведеної у п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі Постанова) за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Наявний в матеріалах справи розрахунок 3% річних наданий позивачем, перевірено судом та визнано вірним, а тому позовна вимога про стягнення 3 845 грн. 68 коп. трьох відсотків річних є обґрунтованою.

Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних витрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір інфляційних витрат становить 130 924 грн. 54 коп..

Оскільки суд, не може вийти за межі позовних вимог, тому бере до уваги суму інфляційні витрати розраховану позивачем у розмірі 127 843 грн. 97 коп.

Крім того, позивачем заявлено позовна вимога до відповідача-1 (ППФ "Алрі"), який виступає поручителем за виконання ТОВ "Станіславська торгова компанія", своїх зобов'язань по договору субпідряду №63-0814 від 28.08.2014р., а саме позивач просить стягнути з відповідача-1 4 грн. інфляційних витрат та 3 грн. 78 коп. 3 % річних.

У разі порушення боржником зобов'язань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 2. Договору поруки.).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення поруки (п.8. Договору поруки). (а.с.12)

Умови договору поруки відповідають нормам ст.ст.553-559 ЦК України.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 1 Договору поруки, відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сумою 1 000 грн. основного боргу. Поручитель Приватне підприємство - фірма "АЛРІ" грошове зобов'язання на час вирішення спору не виконав, докази сплати коштів суду не надані.

З матеріалів справи, вбачається, що заборгованість ППФ "Алрі" перед ТОВ "Будтех-Пром" за рішенням суду у справі 918/149/15 на момент прийняття даного рішення не погашена, що свідчить про неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань зі сплати зазначеної заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем-1, позивач на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нарахував 4 грн. інфляційних втрат за червень 2015 року та 3 грн. 78 коп. три відсотки річних за період з 01 червня 2015 року по 16 липня 2015 року (розрахунок на а.с.4).

Наявний в матеріалах справи розрахунок інфляційних витрат та 3% річних наданий позивачем, перевірено судом та визнано вірним, а тому позовні вимоги про стягнення 4 грн. інфляційних витрат та 3 грн. 78 коп. трьох відсотків річних є обґрунтованими.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Будтех-Пром " до ППФ "Алрі" про стягнення 4 грн. інфляційних витрат та 3 грн. 78 коп. 3% річних, а також до ТОВ "Станіславська торгова компанія" про стягнення 127 843 грн. 97 коп. - інфляційних витрат та 3 845 грн. 68 коп. 3% річних, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

За результатами розгляду справи суд вирішує також питання про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката як складової судових витрат, керуючись нормами ст.ст. 44, 49 ГПК України та враховуючи конкретні обставини справи.

За результатами розгляду справи господарський суд вирішує також питання про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката як складової судових витрат, керуючись нормами ст.ст. 44, 49 ГПК України та враховуючи конкретні обставини справи.

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Будтех - Пром" надав суду договір про надання правової допомоги від 03.07.2015р. (а.с.89), укладений із адвокатом Камінським Русланом Івановичем, рахунок №3 від 28.07.2015р., з якого вбачається, що вартість наданих послуг становить 4 384 грн. 80 коп. (а.с.91), квитанцію до прибуткового касового ордеру № 3 від 28.07.2015 р. на суму 4 384 грн. 80 коп. (а.с.92), акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 28.07.2015 р. до Договору б/н від 03.07.2015 року (а.с.93).

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. За змістом норм частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). З наведеним узгоджується позиція, викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.2,3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Закон не містить іншого порядку визначення розміру коштів за послуги адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, Камінському Р.І. 26.10.2011 р. видано свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №847 (а.с.90).

Водночас, відповідно до п. 5.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи складність справи, ціну позову, розмір задоволених позовних вимог, суд вважає, що відшкодуванню підлягають витрати позивача на адвокатські послуги в розмірі 4 384 грн. 80 коп..

Пунктом 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Судові витрати у даній справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно з ч.1 ст.49 ГПК України. На Приватне підприємство - фірма "АЛРІ" покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 26 коп. та 44 коп. витрат на оплату послуг адвоката, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 633 грн. 69 коп. та 4 384 грн. 36 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства фірми "Алрі" (33028, м.Рівне, вул.Драгоманова, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтех-Пром" (35700, Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Шкільна, 30А, ) 4 (чотири) грн. інфляційних витрат, 3 (три) грн. 78 коп. - 3% річних, а також 26 (двадцять шість) коп. витрат по оплаті судового збору та 44 (сорок чотири) коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (03150, м.Київ, вул.Щорса, буд.7/9, оф.19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтех-Пром" (35700, Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Шкільна, 30А, ) 127 843 (сто двадцять сім тисяч вісімсот сорок три) грн. 97 коп. - інфляційних витрат, 3 845 (три тисячі вісімсот сорок п'ять) грн. 68 коп. - 3% річних, а також 2 633 (дві тисячі шістсот тридцять три) грн.. 69 коп. витрат по оплаті судового збору та 4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 36 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 5 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (357000, м. Здолбунів, вул. Шкільна, 30А);

3-4- відповідачу-1 рекомендованим (33028, м. рівне, вул. Драгоманова, 19; 33027, м. рівне, вул. Д. галицького, 19, офіс 530);

5- відповідачу-2 рекомендованим (03150, м. Київ, вул. Щорса, буд. 7/9, офіс 19).