РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015Справа №910/17012/15

За позовом Прокуратури Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

до Приватного позашкільного навчального закладу "Український сувенір"

про розірвання договору оренди та зобов'язання звільнити приміщення.

Суддя О.С. Комарова

За участю представників сторін:

Від процесуального позивача: Любенок М.Д (за посвідченням);

від позивача-1: Семенець М.Є. (представник за довіреністю);

від позивача-2: Кошелєва М.О. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 04 серпня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Процесуальний позивач, Прокурор Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, 02 липня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 57/8г-15 від 19.06.2015 до відповідача. Приватного позашкільного навчального закладу "Український сувенір", про розірвання договору оренди за зобов'язання звільнити приміщення.

Ухвалою суду від 06.07.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/17012/15 та призначено розгляд справи на 21.07.2015 року.

Через відділ діловодства суду 14.07.2015 р. від процесуального позивача надійшли документи, які було долучено судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 17.07.2015 р. від Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшли документи, які було долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.07.2015 року представник процесуального позивача, позивача-1, позивача-2 підтримали позовні вимоги та дали пояснення по суті спору. Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації також надало письмове пояснення, яке було долучено судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2015 року не з'явився, вимог ухвали не виконав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 року розгляд справи відкладено, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання, на 04.08.2015 року.

В судовому засіданні 04.07.2015 року процесуальний позивач та позивач дали усні пояснення по суті спору. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву до суду не надав, участь свого представника в судове засідання не забезпечив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення процесуального позивача та представників позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2004 року між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - позивач, орендодавець) та Приватним позашкільним навчальним закладом "Український сувенір" (далі - відповідач, орендар) (разом - сторони) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва № 193 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, по тексту - Договір) відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі Розпорядження Голови райдержадміністрації у Дарницької районної м. Києва від 01.12.2004 року №64 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення) розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А ШДС Вирлиця, загальною площею 129,4 кв.м., строком на 1 рік (з 01.12.2004 по 01.12.2005) для проведення занять з дітьми, що знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Визначене у п.1.1. цього договору нерухоме майно (будівля, споруда, приміщення) передається орендарю на підставі Рішення з обладнанням та інвентарем (за його наявністю), в належному технічному стані відповідно до Акту прийому-передачі орендованого приміщення, що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною.

Розділом 2 Договору передбачено, що вступ орендаря у строкове платне користування нерухомим майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного нерухомого майна. Передача майна в оренду не дає орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається територіальна громада Дарницького району м. Києва, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі.

Умовами п. 5.11 Договору встановлено, що орендар зобов'язаний в разі припинення договору оренди, повернути в десятиденний термін орендодавцю по Акту прийому-передачі орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на той час, коли здавалось в оренду, з урахуванням його фізичного зносу.

Додатковою угодою на підставі Рішення Дарницької районної в місті Києві ради № 23 від 31.03.2010 року продовжено дію Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва № 193 від 01.12.2004 року до 31.12.2010 року (копія додаткової угоди наявна в матеріалах справи).

Відповідно до акту прийняття-передачі майна 12.04.2005 року майно було передане в оренду орендодавцем в платне тимчасове користування, а орендарем було прийняте в придатному для використання стані й без зауважень.

На підставі Рішення Київської міської ради № 402/5789 від 14.07.2011 року договори оренди майна територіальної громади м. Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у м. Києві, термін дії яких закінчився, продовжено до 31.03.2012 року.

Процесуальний позивач наголошує на тому, що відповідно до акту обстеження управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2014 року відповідач знаходиться в орендованому приміщенні та продовжує ним користуватися. Процесуальний позивач стверджує, що поведінка відповідача свідчить про відсутність у Приватного позашкільного навчального закладу "Український сувенір" наміру звільнити зазначене приміщення та про порушення передбачених договором оренди умов як таких.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вже було встановлено судом, 01 грудня 2004 року між сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва № 193 відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А ШДС Вирлиця, загальною площею 129,4 кв.м., строком на 1 рік (з 01.12.2004 по 01.12.2005) для проведення занять з дітьми, що знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до акту прийняття-передачі майна 12.04.2005 року зазначене вище нерухоме майно було передане в оренду орендарю.

На підставі Рішення Київської міської ради № 402/5789 від 14.07.2011 року договори оренди майна територіальної громади м. Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у м. Києві, термін дії яких закінчився, продовжено до 31.03.2012 року.

Як встановлено судом, що на підставі розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 455 від 06.08.2014 року строк дії договору продовжено на 2 роки 364 дні.

Проте, 13.02.2015 року розпорядженням №57 Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації визнано попереднє розпорядження №455 від 06.08.2014 року таким, що втратило чинність.

Отже, суд дійшов висновку, що договір оренди припинив свою дію 01.04.2012 року, а тому орендар мав звільнити орендоване приміщення та повернути його орендодавцю.

Відповідно до акту обстеження управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2014 року відповідач знаходиться в орендованому приміщенні та продовжує ним користуватися.

23.02.2015 Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на адресу Відповідача надіслало лист № 524 про необхідність звільнення орендованого приміщення в місячний термін (копія додасться). Відповіді на зазначений лист відповідач не надав.

З розірванням Договору оренди, відповідач втрачає статус орендаря, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про виселення відповідача з орендованого ним приміщення за Договором та зобов'язання передати позивачу орендоване приміщення є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст.22 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного разу не з'явився у судові засідання, про дату і місце проведення яких був повідомлений належним чином, жодного доказу на спростування доводів позивача щодо невиконання ним зобов'язань за договором або відсутності правових підстав для їх виконання суду не надав.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, беручи до уваги невиконання обов'язку орендаря (відповідача) щодо повернення орендованого приміщення орендодавцю (позивачу), суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору та повернення орендарем орендованого приміщення орендодавцю а отже, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 436,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди майна № 193 від 01.12.2004 року, укладений між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (ЄДРЮОФОП 37448113, адреса: 02091, м. Київ, ХАРКІВСЬКЕ ШОСЕ, буд. 168-К) та Приватного позашкільного навчального закладу "Український сувенір" (код ЄДРЮОФОП 21504420, адреса: 03118, м. Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, буд. 120, корпус 1).

3. Зобов'язати Приватний позашкільний навчальний заклад "Український сувенір" (код ЄДРЮОФОП 21504420, адреса: 03118, м. Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, буд. 120, корпус 1) повернути Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (ЄДРЮОФОП 37448113, адреса: 02091, м. Київ, ХАРКІВСЬКЕ ШОСЕ, буд. 168-К) майно відповідно до договору договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва № 193 від 01.12.2004 року за актом приймання-передачі. Видати наказ.

4. Стягнути з Приватного позашкільного навчального закладу "Український сувенір" (код ЄДРЮОФОП 21504420, адреса: 03118, м. Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, буд. 120, корпус 1) в дохід Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень). Видати наказ.

5. Направити копію рішення відповідачу у справі № 910/107012/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.08.2015 року.

Суддя О.С. Комарова