ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р. Справа № 908/309/15-г

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Барбашова С.В., суддя Тарасова І.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Табацький А.В., за довіреністю № довіреність б/н від 19.03.15р.;

відповідача - Ігнатов А.В., за довіреністю б/н від 04.02.2015

третя особа - Медведєва І.А., за довіреністю №25/7/101-Д від 29.07.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація", м. Енергодар (вх. №2351З/3-12)

на рішення господарського суду Запорізької області від 16.03.2015 року по справі №908/309/15-г

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар Запорізької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація", м. Енергодар Запорізької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна фінансова інспекція України, м. Київ,

про стягнення 42630,56 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація" про стягнення 42630,56 грн. завищення вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.03.2015 по справі №908/309/15-г (суддя Поскуряков К.В.) позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Енергодарінновація" на користь ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" 42630,56 грн. завищеної вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 16.03.2015 по справі №908/309/15-г та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі (з урахуванням наданих доповнень від 30.06.2015 вх. 9933) заявник зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства України і що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також на те, що суд невірно застосував норми як матеріального, так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору та згідно статті 104 Господарського процесуального Кодексу України є підставою для його скасування.

Зокрема, скаржник вважає, що вартість та обсяг виконаних ТОВ "Енергодарінновація" підрядних робіт повністю відповідають, як умовам договору №2-2013 від 15.04.2013, так і проектно-кошторисній документації, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, які складені сторонами та підписані позивачем без жодних зауважень щодо строків та якості виконання. Також вважає безпідставними вимоги позивача про повернення частини вартості виконаних робіт за договором, оскільки вказані вимоги є фактичним переглядом ціни договору після його виконання, що є неприпустимим. Крім того, вважає, що кошти, отримані відповідачем, набуті за наявності правової підстави-договору, а тому не можуть вважатись ані збитками, ані безпідставно набутим майном. До того ж, зауважує на тому, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки ДФІ України як на підставу позовних вимог є неправомірним, оскільки виявлені контролюючими органами порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.06.2015 року.

02.06.2015 Державна фінансова інспекція України через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду надала пояснення на апеляційну скаргу (вх.8632), в яких проти доводів, викладених в апеляційні скарзі, заперечує, вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та всебічним дослідженням обставин справи, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач у відзиві (вх.8660 від 03.06.2015) на апеляційну скаргу зазначає, що відповідачем не спростовано обставини, які встановлено судом першої інстанції, не надано жодних належних доказів на підтвердження неправомірності винесеного рішення, не доведено порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.06.2015 клопотання відповідача про продовження строку розгляду апеляційної скарги було задоволено, а розгляд справи відкладено на 30.06.2015 року.

26.06.2015 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

За розпорядженням керівника апарату Харківського апеляційного господарського суду від 30.06.2015, у зв'язку із знаходженням на лікарняному судді Гончар Т.В., яка є доповідачем по справі №908/309/15-г, було здійснено повторний перерозподіл справи та для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Барабашова С.В., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.06.2015 розгляд справи було відкладено на 20.07.2015 року.

14.07.2015 третьою особою були надані додаткові письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 20.07.2015 року було оголошено перерву до 05.08.2015.

Надані позивачем 28.07.2015 року (вх. 11294) та відповідачем 31.07.2015 року (вх.11408) копії документів долучені судом апеляційної інстанції до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків є укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація" (підрядник - відповідач у справі) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (замовник - позивач у справі) договору №2-2013 від 15.04.2013 року, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт за темою "Відновлення антикорозійного пкриття внутрішніх поверхонь водяних камер конденсаторів турбін К-1000-60/1500-2 енергоблоків №1, 2, 4, 5 ВП ЗАЕС. (пункт 1.1 договору)

За умовами п. 1.2. договору, вимоги до результатів робіт визначені в технічному завданні (Додаток №2 до договору), що є невід'ємною частиною договору.

У пункті 2.1 договору визначено, що вартість робіт згідно за договором визначається «Договірною ціною» (додаток №1) - та складає 510001,15 грн., у тому числі ПДВ 85000,19 грн.

Згідно п. 2.2. договору, оплата за виконані роботи здійснюється за фактично виконаний обсяг робіт протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що підрядник зобов'язується виконати роботи поетапно в строк квітень 2013-січень 2014, згідно графіку ППР енергоблоку №№1, 2, 4, 5.

При завершенні виконання робіт за кожним блоком, підрядник у 5-ти денний строк надає замовнику акти здачі-приймання виконаних робіт у 3-х примірниках, з наданням документів, зазначених у розділі 8 Технічного завдання.

Замовник протягом 10 днів із дня одержання актів здачі-приймання виконаних робіт, зобов'язаний повернути Підряднику підписаний один примірник акта здачі-приймання виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання виконаних робіт. (пункт 4.1 та 4.2 договору).

У відповідності до пункту 6.3.1 замовник зобов'язується вчасно прийняти роботи, виконані підрядником відповідно до умов даного договору, оглянути їх і, у випадку будь-яких недоліків, негайно заявити про них виконавцю.

Як свідчать матеріали справи, всі роботи за договором №2-2013 від 15.04.2013 року були виконані відповідачем належним чином, про що свідчать складені, підписані та скріплені печатками сторін Акт №1 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за травень 2013 від 31.05.2013 р. та Акт №1/2 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 р. від 30.08.2013. Вказані акти підписані позивачем без будь-яких зауважень та заперечень щодо строків, якості та вартості виконаних робіт. (а.с. 14-19 т. 1)

Загальна вартість робіт згідно Довідок про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2013 р. та вересень 2013 р. становить 255 000,58 грн.

Виконані відповідачем роботи сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується наявними у справі випискою №692 з регістру аналітичного обліку ВП «ЗАЕС» про стан розрахунків між ВП ЗАЕС та ТОВ "Енергодарінновація" станом на 17.12.2014 р. та платіжними дорученнями №6883 від 18.07.2013 р. та №11550 від 13.11.2013 р.

Матеріали справи також свідчать про те, що у відповідності до п. 2.27 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на III квартал 2013 р. працівниками Державної фінансової інспекції України була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлених структурних підрозділів, в тому числі, Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2013 р.

Як вбачається з довідки від 12.12.2013 р. ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в частині фінансово-господарської діяльності ВП "Запорізька АЕС", зустрічною звіркою проведеною у підрядника ТОВ "Енергодарінновація" встановлено, що ВП "Запорізька АЕС" акти форми №КБ-2в за травень 2013 р. №1 та за вересень 2013 р. №1/2, в яких при виконанні робіт Е13-44-5 «Очищення кварцовим піском суцільних зовнішніх поверхонь (зі зняттям окалини або старої фарби площею більше 50% очищуваної поверхні)» в кількості 260 кв.м (в кожному акті форми №КБ-2в) застосовано розцінку Е13-44-5. При цьому, замість передбаченого розцінкою механізму С205-401 «Компресори пересувні з електродвигуном, тиск 600 кПа (6ат), подача 0,5 м3/хв» в кількості 104,832 маш-год вартістю 6,4 грн./маш-год (в кожному акті форми №КБ-2в). До актів форми №КБ-2в за травень 2013 № 1 та за вересень 2013 №1/2 внесено механізм С205-201 «Компресори пересувні з двигуном внутрішнього згоряння, тиск 800 кПа (8ат), подача 10 м3/хв.» в кількості 104,832 маш-год вартістю 175,84 грн/маш-год (в кожному акті форми №КБ-2в) по договору підряду від 15.04.2013 №2-2013 р. «Відновлення антикорозійного покриття внутрішніх поверхонь водяних камер конденсаторів турбін К-1000-60/1500-2 енергоблоків №1,2,4,5 ВП ЗАЕС», чим порушено п.1.4.2 ДБН Д.1.1-1-2000, що призвело до завищення вартості виконаних робі по акту форми №КБ-2в за травень 2013 р. №1 на загальну суму 21 315,28 грн. з ПДВ, та по акту форми №КБ-2в за вересень 2013 р. №1/2 на загальну суму 21 315,28 грн. з ПДВ та завищено собівартість по рахунку 23.04 «Проведення поточного ремонту» на загальну суму 35 525,47грн. (за травень 2013 р. - 17 762,73 грн., за вересень 2013 р. - 17 762,73 грн.).

За результатами перевірки фінансовою інспекцією було складено Акт №05-21/341 від 27.12.2013 р., яким, зокрема, було встановлено завищення вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 року на загальну суму 42630,56 грн.

07.02.2014 Державною фінансовою інспекцією України позивачу було виставлено вимогу про усунення порушень №05-14/148, відповідно до якої останнього було зобов'язано вжити заходів до усунення порушень та притягнення до відповідальності винних осіб.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправною та скасування п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. (частково на суму 74,93 тис. грн.), 2.5., 2.6., 2.7., 2.8. п. 2 та п. 13 вимоги Державної фінансової інспекції №05-14/148 від 07.02.2014 р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/4211/14 від 16.06.2014, позов ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункти 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.7,2.8, п. 2 вимоги про усунення порушень Державної фінансової інспекції України від 07.02.2014 №05-14/148. Визнано протиправним та скасовано пункт 13 вимоги про усунення порушень Державної фінансової інспекції України від 07.02.2014 №05-14/148 в частині суми у розмірі 65369,85 грн. та в частині стягнення решти суми шляхом проведення позовної роботи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02.10.2014 позивач листом №75-72/22186 звернувся до відповідача з вимогою сплатити суму завищення вартості виконаних робіт у розмірі 74929,08 грн.

Листом від 04.11.2014 р. за вих. №04-11/2014 ТОВ "Енергодарінновація" повідомило позивача, що Акти виконаних робіт за договором узгоджені та підписані сторонами, а отже підприємство не причетне до нібито завищеної вартості виконаних робіт на суму 74 929,08 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем не вчинено дій по поверненню коштів з завищеної вартості виконаних робіт, позивач звернувся до господарського суду с позовом про стягнення з відповідача 42630,56 грн. завищення вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 року.

Вирішуючи даний господарський спір суд першої інстанції виходив з обставин за якими встановив, що факт завищення вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 є доведеним, а вказане порушення виникло з вини ТОВ «Енергодарінновація», яким безпідставно було включено до актів ф. № КБ-2в за травень 2013 № 1 та за вересень 2013 № 1/2, механізму С 205-401 "Компресори пересувні з електродвигуном, тиск 600 кПа (бат), подача 0,5 мЗ/хв." замість С 205.-201 "Компресори пересувні з двигуном внутрішнього згоряння, тиск 800 кПа (8ат), подача 10 мЗ/хв.", що є порушенням п. 1.4.2 ДБН Д.1.1-1-2000, що і призвело до завищення вартості робіт на суму 42 630,56 грн. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що правопорушення, яке призвело до завищення вартості робіт та нарахування спірної суми було предметом дослідження у справі №826/4211/14 і встановлені судом фактичні обставини у вказані справі мають преюдиційну силу під час розгляду цієї справи. У зв'язку з чим, посилаючись на приписи ст. 224 ГК України, ст. ст. 611, 623 ЦК України позовні вимоги задовольнив.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, повторно переглядаючи справу, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

В даній справі підставою виникнення у сторін певних прав та обов'язків є укладений між ними договір №2-2013 від 15.04.2013 року.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у статті 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі договору підряду.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції жодна із сторін не заперечувала щодо укладення договору підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до приписів визначених у пункті 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За змістом частин 1 та 3 статті 632 Цивільного Кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що договір в частині визначення ціни було визнано в установленому порядку недійсними повністю або частково з підстав її завищення, чи до них були внесені відповідні зміни. Будь-які дії щодо коригування суми оплати за участю підрядника позивачем в установленому порядку не вчинялись.

Приписами статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Однак під час прийняття виконаних підрядних робіт позивач акту про виявлені недоліки не складав, про наявність цих недоліків та необхідність їх виправлення виконавцю (відповідачу) не повідомляв.

Отже, в даному випадку матеріалами справи повністю підтверджено виконання сторонами своїх зобов'язань за договором підряду №2-2013 від 15.04.2013: відповідачем роботи виконані, а позивачем зазначені роботи прийняті та оплачені за цінами, узгодженими сторонами, що підтверджується підписаним сторонами актами виконаних підрядних робіт без жодних зауважень та кошторисною документацією.

Сам позивач визнає, що роботи, передбачені договором, були виконані у повному обсязі і у встановлені строки, позивач не мав претензій щодо обсягу і якості виконаних відповідачем робіт та повністю оплатив їх вартість. Мотивованої відмови від приймання виконаних робіт з боку позивача не надходило, обсяг робіт погоджений сторонами, недоліків під час виконання робіт позивачем не виявлено.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 632 цього ж кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Таким чином, позивач, вимагаючи повернення частини виконаного за договором фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням вказаних вимог чинного законодавства.

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків.

Статтею 22 цього ж кодексу визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання;

- наявність збитків;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує належне виконання відповідачем умов договору підряду відповідно до його умов та зазначених правових норм. В даному випадку позивачем не наведено обставин та не доведено належними та допустимими доказами, що мала місце протиправна поведінка відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, яка спричинила шкідливий результат для позивача, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою особи.

Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що судом встановлено відповідність обсягів та вартості робіт, відображених в актах виконаних робіт, підписаних позивачем та відповідачем обсягам та вартості, визначеним у відповідній проектно-кошторисній документації, підстави для відшкодування відповідачем збитків відсутні, оскільки стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань здійснюється в порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату за належне виконання робіт за договором підряду, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору №2-2013 від 15.04.2013 року і вони не можуть вважатися збитками.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку про те, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору укладеного між сторонами, а відтак і наявності складу цивільного правопорушення, що унеможливлює стягнення з відповідача в якості збитків грошових коштів у розмірі 42630,56 грн.

Доводи позивача про те, що підставою для стягнення з відповідача 42630,56 грн. завищеної вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 є акт Державної фінансової інспекції №05-21/341 від 27.12.2013, довідка ревізії фінансово-господарської діяльності б/н від 12.12.2013 та вимога Державної фінансової інспекції про усунення порушень від 07.02.2014 № 05-14/148, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки Головного контрольно-ревізійного управління України, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Разом з тим, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Так, згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України (затверджено Указом Президента України від 23.04.2011р. № 499/2011) врегульовано вжиття Держфінінспекцією України відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією України як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю. Акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

З наведеного слідує, що акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Таким чином, пред'явлена на основі проведеної Головним контрольно-ревізійним управлінням України перевірки вимога про усунення порушень від 07.02.2014 № 05-14/148 не підтверджує порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору підряду.

Стосовно посилання в оскаржуваному рішенні на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/4211/14 від 16.06.2014 про визнання протиправною та скасування вимоги Головного контрольно-ревізійного управління України від 07.02.2014 за № 05-14/148, колегія зазначає наступне.

Вказаною постановою не встановлено жодних фактів, що мають преюдиціальне значення для даного спору в розумінні статті 35 Господарського процесуального Кодексу України, зважаючи на те, що предметом даного спору є заявлена позивачем на підставі ст. ст. 611, 623 вимога про стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань.

Вирішуючи спір про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладання на винну особу зазначеної міри відповідальності, в той час як в межах розгляду даної справи позивачем не доведено факту порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, або виконання укладеного договору з порушенням умов, що виключає застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків.

З огляду на встановлене колегія суддів зазначає, що позовна вимога Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення з відповідача 42630,56 грн. завищеної вартості виконаних робіт по договору №2-2013 від 15.04.2013 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги та встановлені по справі обставини спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 16.03.2015 по справі №908/309/15-г прийняте при не належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права через що наявні підстави для його скасування, в зв'язку з чим, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація" підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, 102, 104 та статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація" задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.03.2015 року по справі №908/309/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, м. Енергодар Запорізької області, вул. Промислова, 133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергодарінновація" (71500, м. Енергодар Запорізької області, вул. Промислова, 18, а/с 426, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 913,50 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.08.2015 року.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Тарасова І. В.