РІШЕННЯ

10 серпня 2015 року Справа № 913/400/15

Провадження № 9/913/400/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Форнетті-Україна", с. Козелець Козелецького району Чернігівської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Стаханов Луганської області

про стягнення 18 326 грн. 28 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Антонова І.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Верходанов О.А., довіреність б/н від 01.07.2015,

від відповідача - не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач, ТОВ "Форнетті-Україна", звернувся з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в розмірі 10911,54 грн., інфляційні втрати - 7032,01 грн. та 3% річних - 382,73 грн., загалом - 18326,28 грн.

Доводи позивача ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі № 637/07 від 07.11.2011, згідно з яким позивач зобов'язався передати, а відповідач - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених договором.

Внаслідок порушення грошового зобов'язання борг відповідача на час звернення з цим позовом до суду складає 10911,54 грн.

Виходячи з норми п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 7032,01 грн. та 3% річних - 382,73 грн. за порушення грошового зобов'язання.

Відповідач, підприємець ОСОБА_1, відзив на позовну заяву не надав, участь представника у судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Явка учасників судового процесу в засідання суду не визнавалася обов'язковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" роз'яснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 2.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву пов'язано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем проживання відповідача є 94016, АДРЕСА_1.

Листом від 16.03.2015 № 511-30-100 УДППЗ «Укрпошта» повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК (аналогічна позиція викладена у Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Спір виник через неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього грошову суму.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 637/07 від 07.11.2011 (а.с. 12 - 23), згідно з яким позивач зобов'язався передавати, а відповідач - приймати та оплачувати товар в порядку та на умовах, передбачених договором та здійснювати реалізацію товару кінцевому споживачеві під торговою маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач мав здійснювати через Web заявки (у виняткових випадках - за погодженням з позивачем в телефонному режимі), які мали містити асортимент та кількість поставки кожної партії товару. Ціна товару мала зазначатися у специфікаціях (п. 6.1).

Доставка товару мала здійснюватися позивачем за власний рахунок.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства.

За правилом п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріали справи містять копії накладних № ФР-00005145 від 25.04.2014 на суму 5907,20 грн. та № ФР-00005348 від 30.04.2014 на суму 5050,60 грн. (а.с. 24, 25). Загальна вартість поставленого за вказаними накладними становить 10957,80 грн.

Всупереч наведеним нормам та умовам договору, стверджує позивач, відповідач порушив грошове зобов'язання, частково оплативши товар, борг відповідача на час звернення з цим позовом до суду складає 10911,54 грн.

Цей борг позивач підтверджує бухгалтерською довідкою про заборгованість та карткою розрахунків за період з 07.11.2011 по 02.07.2015 (а.с. 26, 27).

Сторони обмовили у п. 6.6 договору обов'язок відповідача оплачувати товар за 100% передплатою, та обов'язок позивача відвантажувати товар лише після зарахування коштів на його рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Спірним договором сторони не визначили строк, протягом якого має бути здійснена передплата за товар.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (така позиція міститься у постанові ВГСУ від 28.02.2012 № 5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України (аналогічна позиція міститься у постанові ВГСУ від 21.04.2011 № 9/252-10).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

На підставі цієї норми позивач правомірно нарахував інфляційні втрати за період з травня 2014 року по травень 2015 року в сумі 7032,01 грн. та 3% річних - 382,73 грн. за період з 29.04.2014 по 02.07.2015.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, натомість відповідачем це не спростовано та не доведено іншого.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 94016, АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1, на користь позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Форнетті-Україна", 17000, Чернігівська область, Козелецький район, сел. Козелець, вул. Комсомольська, буд. 125, код 32858983, заборгованість за поставлений товар в сумі 10911,54 грн., інфляційні втрати - 7032,01 грн. та 3% річних - 382,73 грн., загалом - 18326,28 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в сумі 1827,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підписане - 10.08.2015.

Суддя А. Г. Ворожцов