ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.15 Справа № 904/10451/14

За скаргою:товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

на дії державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції

У справі:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український житлово-комунальний союз", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 351 830,22 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

12 червня 2015 року до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" надійшла скарга на постанову відділу ДВС Новомосковського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року ВП №47419905 та на дії державного виконавця - заступника начальника відділу ДВС Новомосковського МУЮ Скороход Т.М., в якій скаржник просить:

- скасувати постанову відділу ДВС Новомосковського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року ВП №47419905;

- визнати дії державного виконавця - заступника начальника відділу ДВС Новомосковського МУЮ Скороход Т.М. - такими, що порушують вимоги Законів України "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року поновлено строк для подачі скарги на постанову відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 та прийнято скаргу до розгляду.

Скарга мотивована тим, що постанова відділу ДВС Новомосковського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року ВП №47419905 про стягнення заборгованості у сумі 351 830,22 та судового збору у сумі 7 036,6грн. прийнята із порушенням вимог Законів України "Про виконавче провадження" та "Про державну виконавчу службу". Скаржник зазначає, що у тексті постанови невірно вказано найменування територіального органу державної виконавчої служби Дніпропетровської області, а саме, замість Новомосковського міськрайонного управління юстиції вказано, що постанова прийнята заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новомосковського міського управління юстиції.

Також, у тексті постанови не вказана повна поштова адреса боржника: відсутні індекс, область, місто, де знаходиться юридична особа.

В порушення ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що накладається арешт на все майно боржника (п.4. постанови), та забороняється здійснювати відчуження будь-якого власного майна (п.5. постанови). Отже, в одній постанові державний виконавець зазначив і про відкриття виконавчого провадження, і про накладення арешту на майно боржника. Окрема постанова про накладення арешту на майно боржника не приймалась. В порушення пункту 5 постанови про відкриття виконавчого провадження, яким передбачено, що арешт накладається з моменту надходження постанови боржнику, арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках боржника було накладено до отримання цієї постанови боржником (постанова про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти надійшла на адресу боржника 14.05.2015). Наведене унеможливило виконання судового рішення в добровільний строк.

Також скаржник посилається на порушення державним виконавцем строків надіслання на його адресу постанови про відкриття виконавчого провадження: постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 30.04.2015, а відправлена на адресу боржника лише 07.05.2015.

13 травня 2015 року від стягувача на адресу державної виконавчої служби направлено заяву від 12.05.2015 №51 з проханням не вживати заходів до примусового виконання судового рішення у зв'язку із підготовкою мирової угоди.

Позивач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на скаргу та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відділ ДВС Новомосковського МУЮ проти задоволення скарги заперечує, просить в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відділ ДВС Новомосковського МУЮ погоджується з доводами скарги щодо невірного зазначення в постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження граматичних помилок та зазначає, що в порядку ч.3 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про виправлення допущеної описки. Також Відділ ДВС повідомляє про те, що листом від 15.05.2015 стягувачу було відмовлено в задоволенні заяви від 13.05.2015, оскільки проведення роботи між стягувачем та боржником по узгодженню всіх суттєвих умов мирової угоди та підготовки проектів документів для направлення до суду до переліку підстав для зупинення виконавчого провадження не входить. Відповідно до інформації, отриманої з мережі Інтернет щодо відстеження пересилань поштових відправлень постанова про відкриття виконавчого провадження отримана товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія Коменерго-Новомосковськ" 12.05.2015, а фактично примусове виконання судового рішення розпочалось 18.05.2015. При цьому від боржника не надходило жодних заяв про відкладення виконавчого провадження у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження. 24.06.2015 державним виконавцем на підставі заяви повноважного представника стягувача винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Розгляд скарги був відкладений з 24.06.2015 на 10.08.2015,

Відповідно до ч. 2 ст.1212 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Український житлово-комунальний союз" звернулося до господарського суду із позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" заборгованості у сумі 351 830,22 грн.

Рішенням господарського суду від 29 січня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Український житлово-комунальний союз" заборгованість у сумі 351 830 (триста п'ятдесят одна тисяча вісімсот тридцять) грн. 22 коп. та судовий збір у сумі 7 036 (сім тисяч тридцять шість) грн. 60 коп.

13 лютого 2015 року на виконання рішення господарського суду від 29 січня 2015 року було видано наказ №904/10451/14 зі строком пред'явлення до виконання до 14.02.2016.

28 квітня 2015 до відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Український житлово-комунальний союз" про прийняття до виконання наказу господарського суду від 13.02.2015 №904/10451/14, якою стягувач просив відкрити виконавче провадження та накласти арешт на майно та кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія Коменерго-Новомосковськ".

30 квітня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області №904/14051/14 від 13 лютого 2015 року.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду в строк до 06.05.2015 (п.2. постанови); накладено арешт на все майно боржника (п.4 постанови ); заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, товариству з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія Коменерго-Новомосковськ, в межах суми боргу. Також постановою передбачено накладення арешту лише з моменту надходження постанови боржнику.

Також, 30.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника.

08 травня 2015 року з рахунків відповідача (боржника) були списані грошові кошти у сумі 513 792,54грн. згідно наказів №904/10439/14 від 06.03.2015, №904/10451/14 від 13.02.2015, постанов про стягнення виконавчого збору та витрат від 07.05.2015.

12.05.2015 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковсього міськрайонного управління юстиції в постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 виправлено допущені граматичні помилки, вказано вірне найменування територіального органу Державної виконавчої служби - відділ державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції.

Постанова про виправлення помилки від 12.05.2015 та постанова про стягнення виконавчого збору отримана стягувачем 20.05.2015 (а.с.132).

20.05.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Український житлово-комунальний союз" звернулося до Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про повернення виконавчого документу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 затверджено мирову угоду, укладену 15 травня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український житлово-комунальний союз" (01601, м. Київ, площа Спортивна, буд. 3; ідентифікаційний код 36017878) та товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провул. Парковий, 1, ідентифікаційний код 35782839) в редакції, узгодженій сторонами.

24 червня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новомосковьского міськрайонного управління юстиції задоволено заяву стягувача про повернення виконавчого документу та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1.ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України передбачено право стягувача, боржника або прокурора оскаржити до господарських судів дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Зі змісту скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" вбачається, що позивач просить скасувати постанову відділу ДВС Новомосковського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року ВП №47419905 та визнати дії державного виконавця - заступника начальника відділу ДВС Новомосковського МУЮ Скороход Т.М. - такими, що порушують вимоги Законів України "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту першого частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" накази господарських судів є виконавчими документами, які підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Приписами частин першої та третьої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Враховуючи, що наказ у даній справі, строк пред'явлення якого до виконання не закінчився, відповідає вимогам, встановленим законом до виконавчого документа, та пред'явлений до виконання за місцем знаходження боржника, в силу Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець був зобов'язаний відкрити виконавче провадження за наказом господарського суду протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа, отже дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції в частині відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду вчинені у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. Разом з тим, згідно відбитку поштового відділення на конверті постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику 07.05.2015, тобто з порушенням встановленого законом строку.

Однак, порушення строків направлення постанови про відкриття виконавчого провадження не тягне за собою визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження, а може бути підставою (за заявою сторони) для відкладення проведення виконавчих дій.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено вище, за приписами ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік заходів примусового виконання рішень, а саме: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені вище положення законодавства, а також те, що накладаючи арешт на все майно боржника та забороняючи здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, в період дії строку для добровільного виконання рішення суду, без наявності достатніх доказів того, що майно боржника може зникнути, без проведення його опису та визначення його вартості, з огляду на те, що у разі невиконання боржником у строк для добровільного виконання рішення суду, державним виконавцем здійснюється звернення стягнення, яке здійснюється, в першу чергу, за рахунок коштів, які знаходяться на рахунках боржника, і лише потім за рахунок наявного у боржника майна, суд вважає, що державний виконавець вчиняючи такі дії порушив баланс інтересів сторін виконавчого провадження, чим порушив вимоги чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо накладення арешту на майно боржника наведена у постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2015 року по справі № 904/4534/14.

Окрім зазначеного, як слідує з вищенаведених норм Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішення суду розпочинається державним виконавцем лише після того, як останній пересвідчиться в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та після закінчення строку, встановленого боржнику для самостійного виконання рішення суду.

Проте, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 зазначено, що державний виконавець накладає арешт на все майно та забороняє здійснювати відчуження будь-якого майна боржника при примусовому виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2015 № 904/10451/14, тоді як примусове виконання на момент прийняття постанови ще не розпочалося, оскільки постановою про відкриття виконавчого провадження строк для добровільного виконання рішення суду боржнику встановлено до 06.05.2015.

Таким чином, прийняття державним виконавцем 30.04.2015 постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій зазначено про накладення арешту на майно та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна боржника при примусовому виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2015 № 904/10451/14 у межах суми 351 830,22грн., свідчить про те, що державний виконавець фактично не надав боржнику часу для добровільного виконання рішення суду, а тому початок примусового виконання рішення у вигляді накладення арешту на майно та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна боржника за постановою від 30.04.2015 є неправомірним.

За наведеного, слід визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 в частині накладення арешту на все майно заявника скарги в межах суми стягнення та заборону його відчуження.

Оскільки скаржник не зазначає в прохальній частині скарги, які саме дії він просить визнати неправомірними, а просить визнати дії державного виконавця - заступника начальника відділу ДВС Новомосковського МУЮ Скороход Т.М. - такими, що порушують вимоги Законів України "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження", суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги.

Отже, вимоги скарги підлягають задоволенню частково.

При цьому, суд враховує, що відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд при визнанні доводів заявника правомірними визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, а дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" на дії державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції задовольнити частково.

Визнати недійсною постанову Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції від 30.04.2015 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2015 №904/10451/14 в частині накладення арешту на все майно, що належить боржнику та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику - товариству з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія Коменерго-Новомосковськ".

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Суддя Н.М. Євстигнеєва