номер провадження справи 19/79/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 Справа № 908/2581/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 27)

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» (04201, м. Київ, проспект Маршала Рокосовського, 3/4)

2. Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (69063, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 5)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12)

про визнання права власності на майно

Судді Давиденко І.В. (головуюча)

Смірнов О.Г.

Топчій О.А.

Представники:

Від позивача: Борисенко А.О. - представник за довіреністю № б/н від 25.02.15.

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

Від третьої особи: Кузнєцова М.І. - представник за довіреністю № 09-32/130 від 12.03.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 15.04.15. звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» про:

- визнання права власності на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, реєстраційний номер 1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор»;

- зобов'язання Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області внести запис про реєстрацію права власності на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор».

Крім того, разом з позовною заявою позивачем в порядку ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» просить суд: накласти арешт на торговельний центр літ. А, підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, реєстраційний номер 1; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» чи будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам продавати, дарувати, передавати у володіння, вносити до статутного капіталу інших юридичних осіб, чи будь-яким іншим способом відчуджувати, відступати торговельний центр літ. А, підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, реєстраційний номер 1 (права на нього) будь-яким третім особам, вчиняти дії по перереєстрації прав на нього, вчиняти будь-які інші дії щодо нього; заборонити укрдержреєстру та структурним підрозділам територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру (державній реєстраційній службі України та її територіальним підрозділам) їх посадовим та службовим особам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно чи будь-яким іншим органам, уповноваженим на проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно вчиняти будь-які дії за заявами будь-яких осіб, крім ТОВ «Амстор» спрямовані на Державну реєстрацію прав, на торговельний центр літ. А, підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, реєстраційний номер 1, шляхом внесення будь-яких записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, щодо власника, форми власності, часток власності; заборонити нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладається функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії за заявами будь-яких осіб, крім ТОВ «Амстор», спрямовані на державну реєстрацію прав, на торговельний центр літ. А, підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, реєстраційний номер 1, шляхом внесення будь-яких записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, щодо власника, форми власності, часток власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в зв'язку з тим, що за відповідачем-1 безпідставно було зареєстровано право власності на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.04.15. порушено провадження у справі № 908/2581/15-г, справі присвоєно номер провадження 19/79/15, судове засідання призначено на 21.05.15. о 10-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.05.15. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 11.06.15. о 12-00.

В судовому засіданні 11.06.15. суд дійшов висновку про необхідність призначення колегіального розгляду справи № 908/2581/15-г, в зв'язку зі складністю предмета спору та наявністю великої кількості документів у справі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.06.15. на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", на підставі ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України призначено колегіальний розгляд справи № 908/2581/15-г у складі трьох суддів.

Розпорядженням Голови Господарського суду Запорізької області від 11.06.15. визначена колегія суддів наступного складу: головуюча суддя - Давиденко І.В., судді: Сушко Л.М., Топчій О.А.

Представник позивача в судовому засіданні 09.07.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» задовольнити повністю.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 09.07.15. на підставі ст. 24 Господарського процесуального кодексу України надійшло клопотання про залучення до участі в розгляді справи в якості відповідача-2 Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.07.15. на підставі ст. 24 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи в якості відповідача-2 Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, розгляд справи № 908/2581/15-г відкладено на 23.07.15. о 11-45.

Представник позивача в судовому засіданні 23.07.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» задовольнити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні 23.07.15. заперечив проти задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор».

Через Відділ документального забезпечення господарського суду 23.07.15. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач зазначив, що відповідач порушив порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлений Договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 15-93/19-8616/05 від 18.10.05., Договором іпотеки № 15-94/19-2956 від 27.12.10. та вимог чинного законодавства України, випадок, в якому Договір іпотеки є правовстановлюючим документом для відповідача не настав, а законних підстав для набуття права власності на предмет іпотеки у відповідача не виникло, а у Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, не було підстав для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем.

Представники відповідачів в судове засідання 23.07.15. не з'явились, про час та місце проведення судового засідання були попереджені належним чином.

22.07.15. через Відділ документального забезпечення господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю представника відповідача-1 прибути в судове засідання, в задоволені якого відмовлено судом, оскільки, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» є юридичною особою, інтереси якої може представляти інший повноважний представник.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/2581/15-г.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.05. між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (далі - Позичальник) укладено Договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 15-93/19-9594/05 (далі - Кредитний договір від 10.11.05.), відповідно до п. 1.1 якого Банк надає Позичальнику фінансовий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 6000000,00 млн. доларів США.

18.10.05. між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (Позичальник) укладено Договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 15-93/19-8616/05 (далі - Кредитний договір від 18.10.05.), відповідно до п. 1.1 якого Банк надає Позичальнику фінансовий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 12000000,00 млн. доларів США.

27.12.10. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 15-94/19-2956/10 (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки передбачено, що цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 15-93/19-9594/05 від 10.11.05., а також окремих угод про внесення змін до нього, які були та будуть укладені у майбутньому, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, Кредитного договору № 15-93/19-8616/05 від 18.10.05., а також окремих угод про внесення змін до нього, які були та будуть укладені у майбутньому, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем.

Згідно з п. 1.2 Договору іпотеки передбачено, що предметом іпотеки є: торговельний центр літ. А, трансформаторна підстанція літ. Б, реєстраційний номер 13528533, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Амстор», що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 12.01.06. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9563223 від 13.01.06.

Позивач вказує на те, що передане в іпотеку Банку спірне майно, протягом всього строку дії Договору іпотеки залишалось у власності позивача.

Позивач посилається на те, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.04.15. позивачу стало відомо, що власником майна з 16.03.15. значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС».

Підставою виникнення права власності, відповідно до Інформаційної довідки, є Договір іпотеки з додатками та Договір відступлення прав вимоги № 39/298-1 № 252 від 04.02.15., посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/2685/15-к від 30.01.15. було накладено арешт на нерухоме майно, зокрема, на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, а також заборонено розпорядження, продаж та передачу майнових прав щодо вказаного нерухомого майна.

Позивач посилається на те, що станом на дату реєстрації права власності за Відповідачем-1 спірне нерухоме майно знаходилось під арештом, розпорядження, продаж та передача майнових прав на нього були заборонені.

24.02.15. директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» Печерського районного суду м. Києва було подано клопотання про скасування арешту майна, зокрема, на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б, площею 12028,7 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64

Однак, позивач вказує на те, що в порушення умов Договору іпотеки та вимог чинного законодавства України, вимога про усунення порушень відповідачем не надсилалась, а позивачем не отримувалась, строк на усунення порушень відповідачем не встановлювався, а отже, випадок в якому Договір іпотеки є правовстановлюючим документом для відповідача не настав, а законних підстав для набуття права власності на спірне майно у відповідача не виникло.

В зв'язку з чим, на думку позивача, у Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції не було підстав для проведення державної реєстрації права власності за відповідачем на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» на спірне майно порушено.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як було встановлено вище, 18.10.05. між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (Позичальник) укладено Договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 15-93/19-8616/05 (далі - Кредитний договір від 18.10.05.).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору від 18.10.05. встановлено, що Банк надає Позичальнику фінансовий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 12000000,00 млн. доларів США.

Пунктом 3.3.4 Кредитного договору від 18.10.05. передбачено, що Банк має право сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або відсотків за неправомірне користування кредитом, та/або суму неустойки, передбачених цим Договором, письмово попередивши про необхідність такої сплати за 20 днів, у випадках, зокрема, коли Позичальник не виконав у строк свої зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за надання кредиту, та/або сплаті плати за кредит та/або інші обов'язки по сплаті грошових коштів, передбачених даним Договором.

10.11.05. між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (далі - Позичальник) укладено Договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 15-93/19-9594/05 (далі - Кредитний договір від 10.11.05.).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору від 10.11.05., Банк надає Позичальнику фінансовий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 6000000,00 млн. доларів США.

Пунктом 1.2 Кредитного договору від 10.11.05. в редакції Договору про внесення змін № 15-93/19-9594/05-21 від 27.05.15. встановлено, що остаточним поверненням всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - не пізніше 29.12.13. або 10 днів з моменту отримання письмової вимоги Банку про повернення кредиту та сплату процентів у випадках, вказаних в п.п. 3.3.4 цього Договору.

27.12.10. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 15-94/19-2956/10 (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки встановлено, що цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 15-93/19-9594/05 від 10.11.05., а також окремих угод про внесення змін до нього, які були та будуть укладені у майбутньому, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, Кредитного договору № 15-93/19-8616/05 від 18.10.05., а також окремих угод про внесення змін до нього, які були та будуть укладені у майбутньому, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем.

Згідно з п. 1.2 Договору іпотеки передбачено, що предметом іпотеки є: торговельний центр літ. А, трансформаторна підстанція літ. Б, реєстраційний номер 13528533, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Амстор», що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 12.01.06. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9563223 від 13.01.06.

Пунктом 3.1.5 Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель має право здійснювати відступлення прав за цим Договором та Кредитними договорами (або за будь-яким з них) без попереднього отримання на це згоди Іпотекодавця в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.15. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Первісний Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» (Новий Іпотекодержатель) укладено Договір відступлення прав вимоги № 39/298-1 (далі - Договір відступлення).

Приписами п. 1.1 Договору відступлення встановлено, що Первісний Іпотекодержатель відступає Новому Іпотекодержателю усі належні права вимоги за Договором іпотеки № 15-94/19-2956/10 від 27.12.10.

Згідно ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 386 Цивільного кодексу України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до приписів ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа Верховного суду України № 93/0/54-13 від 01.11.13. щодо деяких питань застосування судами законодавства про право власності, при розгляді цивільних справ, для використання при здійсненні судочинства передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Визнання права власності регулюється окремими нормами цивільного законодавства, які не можуть бути ототожнені правовими підставами набуття права власності.

Отже, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Передумовою для застосування положень ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником в зобов'язальних відносинах.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги котрого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову, є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно, згідно ст. 392 Цивільного кодексу України є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючи документи, також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності повинно входити встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником, тобто є докази належності йому спірного майна.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивача, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч ст. 392 Цивільного кодексу України, докази оспорювання або невизнання права власності позивача на спірне майно в матеріалах відсутні, отже це право не оспорюється, а отже підстави для визнання права власності на торговельний центр літ. А, трансформаторна підстанція літ. Б, реєстраційний номер 13528533, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64 за позивачем відсутні.

Підтвердженням наявності права власності є, насамперед, правовстановлюючі документи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності № 963766, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 12.01.06., право власності на торговельний центр літ. А, трансформаторна підстанція літ. Б, реєстраційний номер 13528533, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор», належним чином завірена копія свідоцтва про право власності міститься в матеріалах справи.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9563223 від 13.01.06., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи, право власності зна спірне майно зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор».

Судом встановлено, що позивачем не подано суду доказів скасування реєстрації права власності відповідача-1 на спірне нерухоме майно: торговельний центр літ. А, трансформаторна підстанція літ. Б, реєстраційний номер 13528533, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64.

У ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом, передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України (яка в свою чергу кореспондується з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України) закріплений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Ними є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Також відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України вбачається, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 ст. 12 Цивільного кодексу України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем невірно обрано спосіб захисту у даній справі для захисту своїх прав та встановлених законом інтересів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» в частині визнання права власності на нежитлове приміщення - торговельний центр літ. А, трансформаторна підстанція літ. Б, реєстраційний номер 13528533, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд також відмовляє позивачу в задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області внести запис про реєстрацію права власності на торговельний центр літ. А, трансформаторну підстанцію літ. Б загальною площею 11983,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор», оскільки вона є похідної від вимоги про визнання права власності на спірне майно, в задоволення якої судом відмовлено.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд залишив її без задоволення, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним видом заходів до забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Враховуючи те, що в суду відстуні підстави для задоволення позовної заяви, судом відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 66, 67, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.07.15.

Судді І.В. Давиденко (головуюча)

О.Г. Смірнов

О.А. Топчій