ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р.Справа № 922/1805/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Яризько В.О.

судді: Пономаренко Т.О. , Жиляєв Є.М.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом прокурора Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі 1. Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, м. Харків, 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,
до 1. Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області, м. Харків, 2. фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків,
про визнання недійсним договору
за участю представників:

прокурора - Горгуль Н.В. (посв.),

1-позивача - Шапошнікова К.В. (дов.),

2-позивача- Воронова Ю.В. (дов.),

1-відповідача - не з'явився,

2-відповідача - ОСОБА_4 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі 1. Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, до відповідачів, 1. Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області, 2. фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд :

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 1784 від 07.07.2004 р. та додаткових угод до договору оренди № 1784 від 07.07.2004р., укладений між загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1;

- зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звільнити та повернути нежитлове приміщення вартістю 432400 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_3, згідно договору, укладеного між загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 та фізичною особою - підприємцем.

Автоматизованою системою документообігу суду праву було призначено до розгляду судді Яризьку В.О.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. задоволено клопотання 2-відповідача та для розгляду справи призначено судову колегію у складі трьох суддів.

В слуханні справи 09.06.2015р. оголошена перерва до 23.06.2015р. о 14:00 год. для визначення складу колегії суддів.

09.06.2015р. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи визначено наступний склад суду : головуючий суддя Яризько В.О., судді Пономаренко Т.О., Жиляєв Є.М.

В слуханні справи оголошувались перерви до 30.07.2015р. о 12:00 год., 03.08.2015р. о 15:00 год.

1-позивачем 25.05.2015р. подана заява про відмову від позову.

2-позивачем 26.05.2015р. подана заява про відмову від позову.

Позивачі вважають, що спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор наполягав на розгляді справи, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 29 ГПК України судом продовжений розгляд справи.

Представник 1-відповідача в судові засідання, призначені по даній справі не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлювався належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, відзив на позов не надав.

Враховуючи належне повідомлення 1-відповідача про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності 1-відповідача на підставі ст. 75 ГПК України.

Прокурор підтримує заявлені позовні вимоги.

Позивачі вказують на те, що спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства та не підтримують заявлені прокурором вимоги в їх інтересах.

2-відповідач проти позову заперечує, просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.07.2004р. між Державним комунальним закладом освіти загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Жовтневого району, який було реорганізовано в Харківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (орендодавець, 1-відповідач) та ФО П ОСОБА_1 (орендар, 2-відповідач) був укладений договір № 1784 оренди нежитлового приміщення (будівлі), предметом якого є нежитлове приміщення (будівля) загальною площею 207,5 кв.м, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_3.

Відповідно до п. 4.4 Договору орендар зобов'язується використовувати орендоване нежитлове приміщення (будівлю) під розміщення аптечного пункту у відповідності з його призначенням та умовами цього Договору.

Нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_3, площею 207,5 кв.м, було передано 1-відповідачем 2-відповідачу за актом прийому-передачі від 07.07.2004р.

Укладання Договору було погоджено начальником управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Додатковими угодами від 12.02.2007р. та від 03.10.2007р. сторонами змінювався порядок сплати орендної плати та її розмір, а також пункт 4.4. Договору викладений в наступній редакції : "Майно передається в оренду з метою використання : аптека з реалізації готових ліків - 207,50 кв.м".

Додатковою угодою від 10.02.2009р. строк дії договору був пролонгований до 07.01.2012р.

Відповідно до Додаткової угоди від 15.03.2011р. був замінений орендодавець, а саме на управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (1-позивач).

Вказана заміна здійснена у зв'язку з тим, що приміщення, яке було предметом Договору, було передано на баланс управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2011р. № 87 "про передачу майна в оперативне управління управлінню освіти Жовтневого району Харківської міської ради", розпорядження управління комунального майна та приватизації від 16.02.2011р. № 248 "Про внесення змін в договори передачі майна в оперативне управління № 597 від 21.08.2985р. з Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та № 604 від 29.08.1986р. з управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради".

Додатковою угодою від 01.01.2012р. був замінений орендодавець, а саме на управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (2-позивач).

У Додатковій угоді від 01.01.2012р. Договір оренди № 1784/2004 від 07.07.2004р. був викладений в новій редакції, згідно п. 1.1. якого Орендодавець (Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) передає, а Орендар (ФО П ОСОБА_1.) приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 207,50 кв.м, далі „Майно", яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: АДРЕСА_3, та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (балансоутримувач), при цьому в пункті 1.2 визначено, що майно передається в оренду з метою використання: аптека з реалізації готових ліків.

01.01.2012р. було підписано два акти прийому-передачі, а саме стосовно повернення 2-відповідачем нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_3, літ. А, площею 207,5 кв.м, Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, а також про приймання 2-відповідачем того самого приміщення від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Додатковою угодою від 07.01.2012р. був змінений розмір орендної плати та пролонгована дія Договору до 07.01.2013р., в подальшому додатковим угодами строк дії Договору пролонгувався, зокрема останньою додатковою угодою строк дії Договору встановлений з 07.01.2015р. по 07.01.2016р.

Крім того додатковою угодою, дата укладення якої сторонами не зазначена, була змінена площа орендованого приміщення на 215,50 кв.м та змінений розмір орендної плати.

Додатковою угодою від 01.12.2013р. змінена площа орендованого приміщення на 133,2 кв.м та змінений розмір орендної плати.

Додатковою угодою, дата укладення якої сторонами не зазначена, пункт 1.1 Договору викладений наступній редакції : "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення площею 133,2 кв.м далі "Майно", які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташовані за адресою: АДРЕСА_3, та знаходяться на балансі управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (у подальшому іменоване

'"Балансоутримувач"). Право на оренду цього майна отримано Орендарем на підставі наказу №651 від 19.05.2004р." Даною Додатковою угодою сторонами погоджений новий розмір орендної плати. Крім того в тексті Додаткової угоди сторони погодили внесення змін до акту приймання - передачі, який після слів "приймає в орендне користування" викласти в наступній редакції: "нерухоме майно площею 133,2 кв.м".

Звертаючись з позовом про визнання недійсним Договору № 1784 від 07.07.2004р. та додаткових угод до нього, прокурор посилається на те, що відповідно до норм чинного законодавства приміщення навчальних закладів дозволено передавати в оренду лише для провадження освітньої діяльності, натомість спірні приміщення передані в оренду 2-відповідача для розміщення службових приміщень, тобто для використання з метою, що не пов'язана з освітньою діяльністю. Отже, на думку прокурора оспорюваний Договір підлягає визнанню недійсним, так як укладений з порушенням чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001р., ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

2-відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що прокурором не обґрунтовано звернення з даним позовом в інтересах держави. Відповідач також зазначає, що діюче законодавство не містить поняття "об'єкт освіти", спірні приміщення знаходяться окремо від навчального корпусу, ніколи не використовувались у навчальному процесі, крім того відповідач посилається на те, що на теперішній час орендодавцем спірного нерухомого майна є управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, а балансоутримувачем - управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, отже спірне орендоване нерухоме майно з 15.03.2011 року не перебуває в оперативному управлінні та/або на балансі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та не може використовуватись останньою у навчально-виховному процесі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбачені статтею 203 ЦК України, а саме :

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" визначено, що навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Частиною 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" передбачено, що об'єкти освіти і науки, що фінансується з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та з науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

До того ж, згідно з п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється. Вказані норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ, ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації - об'єкти освіти.

Суд зазначає, що вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд встановлює наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання такого договору недійсним на момент його вчинення (укладення).

На момент вчинення спірного договору майно, що передане в оренду, перебувало на балансі школи, яка є об'єктом освіти, і відповідно до ст. 63 Закону України "Про освіту" не може використовуватися не за призначенням, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом.

При цьому суд враховує, що невикористання школою спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним передачу такого приміщення в оренду з іншою метою, ніж пов'язаною з навчально - виховним процесом.

Органами державного управління освітою в Україні є Міністерство освіти, міністерства і відомства, які мають навчально-виховні заходи, Вища атестаційна комісія, управління освіти обласних державних адміністрацій, відділи освіти районних (міських) державних адміністрацій.

Центральним органом державного управління освітою в Україні є Міністерство освіти, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, повноваження якого визначено Законом України "Про освіту" та Положенням про Міністерство освіти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630.

Міністерство освіти і науки України забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов'язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності. Міністерство освіти бере участь у виробленні державної політики в галузі освіти та втілення її в життя, у визначенні основних напрямків розвитку освіти, здійснює координаційні, науково-методичні, контрольні функції та державне інспектування, забезпечує зв'язок з іншими державами, організовує впровадження в практику досягнень науки і передового педагогічного досвіду; проводить атестацію та акредитацію навчально-виховних закладів республіканського значення

Суд зазначає, що Положенням не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері освіти і науки, до суду про визнання незаконним рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження майном, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування об'єктів нерухомості державної та комунальної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором обґрунтовано звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, та правильно визначено позивачів у справі, оскільки на даний час приміщення, що є предметом спірного договору, належить територіальній громаді м. Харкова та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району м. Харкова.

Суд також зазначає, що Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою, управління створено з метою здійснення контролю за реалізацією державної політики та дотриманням актів законодавства з питань освіти, виконанням дошкільними, загальноосвітніми та позашкільними навчальними закладами усіх типів і форм власності державних вимог щодо змісту, рівня та обсягу дошкільної, загальної середньої, позашкільної освіти.

Таким чином, майно, що знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради може бути використано лише для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом, таке майно належить до об'єктів освіти, утримання якого здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

1-позивач зазначив, що державні кошти на утримання майна, що є предметом спірного договору не виділялись, що може свідчити про неналежне виконання обов'язків балансоутримувача щодо утримання майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що об'єкти освіти, навчальні заклади, засновані на комунальній власності, джерелами фінансування яких є кошти місцевих/державних бюджетів, не підлягають приватизації і використання їх не за призначенням, тобто не для навчального та наукового процесу суперечить вимогам чинного законодавства, а тому спірний договір з додатковими угодами до нього визнається судом недійсним.

2-відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачам про наявність спірного договору було відомо більше, ніж три роки.

Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить з наступного.

Щодо вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, а саме три роки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається, за загальним правилом, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Прокуратурою Жовтневого району міста Харкова зазначено, що з метою виявлення та поновлення порушених житлових, майнових і соціальних прав дітей та інтересів держави у сфері охорони дитинства та на підставі завдання прокуратури міста Харкова № 04-34-2643вих14-289окв від 14.09.2014 вивчено стан додержання органами місцевого самоврядування вимог Закону України "Про охорону дитинства" щодо збереження мережі закладів освіти, лікувальних та оздоровчих закладів, відчуження їх майна, земельних ділянок, використання приміщень для цілей, не пов'язаних з освітніми, лікувальними, оздоровчими процесами та дозвіллям дітей, законності використання коштів на їх утримання, в процесі такого вивчення і був встановлений факт укладення спірного договору.

Прокурором надано письмові пояснення стосовно того, що прокуратурою району перевірки протягом 2005-2012 років щодо стану додержання управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради вимог Законів України "Про охорону дитинства", "Про освіту", "Про загальну середню освіту" не проводились.

Судом встановлено, що спірний договір не відповідає вимогам закону, однак орендодавець, яким на теперішній час є 2-позивач, та балансоутримувач, яким є 1-позивач, вважають спірний договір таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим позивачі і не звертались до суду з відповідним позовом, а враховуючи, що прокурору не було відомо про наявність спірного договору, то відповідно і прокурор не міг звернутись в межах строку позовної давності з таким позовом.

За таких обставин суд вважає, що позов про визнання недійсним спірного договору не був поданий протягом трьох років з дня вчинення правочину за поважних причин, а тому суд не застосовує позовну давність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що спірний договір підлягає визнанню недійсним, суд вважає, що 2-відповідач повинен повернути майно, що є предметом спірного договору до комунальної власності територіальної громади міста, а тому позовні вимоги прокурора в частині зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 звільнити та повернути нежитлове приміщення підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір суд покладає на відповідачів. Так, судом задоволено дві вимоги немайнового характеру, а тому до сплати за подачу даної позовної заяви до державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 2436,00 грн. Враховуючи, що позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох відповідачів, то суд стягує з кожного відповідача судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсними договір оренди нерухомого майна № 1784 від 07.07.2004р., укладений між загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, та додаткові угоди до договору оренди № 1784 від 07.07.2004р.

Зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (61202, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) звільнити та повернути до комунальної власності територіальної громади м. Харкова нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3, згідно договору оренди нерухомого майна № 1784 від 07.07.2004р.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61202, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1218,00 грн. судового збору.

Стягнути з Харківської загальноосвітньою школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області (61011, м. Харків, вул. Богомольця, 4, код 21232022) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1218,00 грн. судового збору.

Повне рішення складено 04.08.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Яризько Є.М. Жиляєв Т.О. Пономаренко