РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №910/16676/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ»

про стягнення 93036 грн.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Негода В.І. (довіреність від 15.07.2015),

від відповідача - не прибув

в с т а н о в и в:

30.06.2015 позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» заборгованість за договором фінансового лізингу ФЛО №2 від 08.04.2015 в сумі 93036 грн.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надсилання за належною юридичною адресою відповідача ухвали господарського суду. Відзив на позовну заяву відповідачем не наданий.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

08.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» (позивач, лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» (відповідач, лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу ФЛО №2 (далі за текстом - договір), згідно п. 1.1 якого лізингодавець зобов'язався набути у власність автомат етикетирувальний LS-107RP у приватного підприємця Семашко Ірини Володимирівни відповідно до встановленої лізингоодержувачем у замовленні специфікації та передати предмет лізингу в користування лізингоодержувачу на визначений строк за встановлену плату.

Строк лізингу становить 24 місяці з дня підписання акту приймання-передачі предмету лізингу (п. 2.1 договору).

Сторони дійшли згоди, що місячний лізинговий платіж нараховується в розмірі визначеному у додатку 1 по договору, про що оформлюються акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) в частині відшкодування вартості майна та в частині сплати винагороди лізингодавцю. Акти складаються останнім днем кожного місяця протягом дії договору (п. 3.1. договору).

Загальна сума лізингових платежів, термін оплати та порядок сплати лізингоодержувачем лізингових платежів лізингодавцеві встановлюються договором та в «Графіку сплати лізингових платежів» (додаток 2 до договору) (п. 3.2 договору).

Лізингоодержувач зобов'язаний здійснити на користь лізингодавця попередню оплату лізингових платежів (авансовий платіж) в термін та в сумі, визначеній у додатку 2 до договору.

Строк передачі предмета лізингу складає 40 календарних днів з моменту перерахування лізингоодержувачем попередньої оплати лізингових платежів та надання лізингодавцю повного пакету документів згідно додатку №5, але у будь-якому разі не раніше отримання лізингодавцем предмету лізингу від продавця (постачальника) та не пізніше семи календарних днів з дня отримання лізингодавцем предмету лізингу (п.4.1 договору).

Договір набрав чинності з дня його підписання і діє протягом строку лізингу, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору (п. 15.1, 15.2).

Додатком № 1 до договору визначена вартість майна автомату етикетирувальний LS-107RP у розмірі 199020 грн., сума лізингових платежів в частині відшкодування вартості майна з ПДВ - 238824 грн., сума лізингових платежів в частині сплати винагороди лізингодавцю - 49968 грн.

Розрахунком лізингових платежів (додаток 2 до договору) визначені дати оплати та розмір платежів протягом 24 місяців, які складаються з платежів на відшкодування вартості майна та винагороди лізингодавця.

Згідно замовлення (додаток 4 до договору) лізингодавець за заявкою лізингоодержувача замовляє у постачальника

Зазначений договір, розрахунок лізингових платежів, замовлення підписані уповноваженими представниками сторін та посвідчені печатками.

Лізингоодержувачем перераховано 15.04.2015 винагороду лізингодавця в сумі 7260 грн. згідно платіжного доручення № 225 від 15 квітня 2015 року та відшкодування вартості майна в розмірі 93036 грн. згідно платіжного доручення № 226 від 15.04.2015.

Позивач посилається на те, що відповідачем умови договору щодо передачі предмету лізингу не виконано.

На вимогу позивача № 143 від 28.05.2015 про виконання зобов'язання за договором фінансового лізингу ФЛО №2 від 08.04.2015 та письмового повідомлення про отримання відповідачем предмету лізингу та виконання відповідачем умов договору щодо передачі предмету лізингу позивачу, або повернення відповідачем сплаченої позивачем винагороди та відшкодування вартості предмету лізингу в загальній сумі 100296 грн., позивач отримав відповідь від 02.06.2015 за № 01-02/06/2015 про повернення авансового платежу протягом десяти днів.

Відповідачем повернуто позивачу 7260 грн. авансового платежу в частині винагороди лізингодавця.

Враховуючи те, що відповідачем не повернуто сплачені за договором 93036 грн. відшкодування вартості майна, позивачем заявлено вимогу про стягнення зазначеної суми з відповідача.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно приписів ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Стаття 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлює, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Судом встановлено, що сторонами при укладенні оспорюваного правочину досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, оскільки договір містить предмет, обов'язки, строк дії, інші умови, що чітко врегульовують відносини сторін у справі. Договір підписаний повноважними представниками сторін і скріплений відбитками печаток сторін.

У договорі його сторони дійшли згоди щодо розміру та порядку внесенння лізингових платежів, а також узгодили їх черговість.

Також, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувалися умови договору, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Враховуючи те, що відповідач умови договору в частині передачі предмета лізингу не виконав, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача відшкодування вартості майна в розмірі 93036 грн. на користь позивача.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, на відповідача слід покласти судові витрати у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 10, офіс 296, код 37441008) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» (14021, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 71, код 37330979) заборгованість у сумі 93036 грн. та 1860 грн. 73 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 11.08.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 17.08.2015.

Суддя В.О. Демидов