ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р.Справа № 922/3961/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком", м. Харків
до Публічного акціонерного товарисмтва "Харківміськгаз", м. Харків
про зобов'язання виконати вимоги угоди
за участю представників сторін:

позивача - Міца Ю.В., за довіреністю від 07.07.2015 року;

відповідача - Кундіус Є.В., за довіреністю № 03/3426 від 30.12.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноком" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" про зобов`язання виконати вимоги п. 3.2 Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року, з метою чого визнати кількість спожитого газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноком" у травні та червні 2015 року природного газу за показами комерційного вузла обліку газу в обсязі 684523 кубічних метрів. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.07.2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 23 липня 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 22.07.2015 року представник позивача супровідним листом (вх. № 29408) надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 22.07.2015 року представник позивача надав додаткові пояснення по справі (вх. №29614).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 23.07.2015 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 29488), в якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що у період з 25.05.2015 року по 01.06.2015 року засіб вимірювальної техніки був не повірений, а з точки зору Закону України "Про метрологія та метрологічну діяльність" і Правил обліку газу, за цей період часу покази цього ЗВТ не можуть бути використані як достовірні для обліку.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 23.07.2015 року представник відповідача надав заперечення проти вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 29493).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2015 року розгляд справи було відкладено на 04.08.2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 03.08.2015 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі (вх. № 30888), разом із розрахунком споживання газу позивачем за спірний період та документами для долучення до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.08.2015 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення (вх. № 31138), в яких позивач зазначає, що під час виготовлення тексту позовної заяви було допущено помилку та зазначено обсяг спожитого газу в розмірі 684 523 куб. метрів, замість правильного 725725 куб. метрів, у зв`язку з чим просить суд розглянути позовні вимоги в наступній редакції: "Зобов`язати ТОВ "Харківміськгаз" виконати вимоги п. 3.2 Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року, з метою чого визнати кількість спожитого газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноком" у травні та червні 2015 року природного газу за показами комерційного вузла обліку газу в обсязі 725725 кубічних метрів.".

Суд приймає дані пояснення позивача до розгляду та зазначає, що подальший розгляд справи ведеться з їх урахуванням.

Представник позивача в судовому засіданні 04.08.2015 року позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, підтримав клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.08.2015 року проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

З приводу клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 65 Господарського процесуального України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках відповідні дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи суд має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Пунктом 1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 " Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК ( 1798-12 ), обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. № 01-8/2776, суд, при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду про порушення провадження у справі від 13.07.2015 року було зобов'язано позивача надати докази в обґрунтування клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, а саме те, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В даному разі позивачем не додано доказів того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованим, а тому правових підстав для його задоволення немає.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

17.12.2013 року між ПАТ «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОМ» (позивач) було укладено договір №2014/ТП-ПР-195 на постачання природного газу за регульованим тарифом (надалі - Договір).

Крім того, 27 січня 2014 року між сторонами було укладено Технічну угоду про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами (надалі - Технічна угода).

05.06.2015 р. відповідачем було складено Акт № 26878/15 перевірки технічного стану вузла обліку за Договором. В зазначеному Акті № 26878/15 було зазначено що коректор об'єму газу ВЕГА-1-01, який становить частину вузла обліку газу, пройшов останню повірку 24.05.2013 р., пошкоджень пломб не встановлено, коректор розпломбовано й замінено на аналогічний № 04794, повірений 04.02.2015р. Того ж дня на підставі вищевказаного Акту № 26878/15 ПАТ «Харківміськгаз» було виконано технічний розрахунок споживання природного газу, згідно з якого обсяг спожитого за період з 25.05.2015 р. о 10-00 год. по 01.06.2015 р. о 10-00 год. газу становить 228 833,0 куб.м.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2014 року, позивачем було отримано від відповідача проект Акту приймання-передачі природного газу № ХРГ00016540 від 31.05.2015 р. із зазначенням кількості природного газу 474,29 тис.куб.м.

Водночас за даними обліку позивача, як випливає з позовної заяви, наданих представником позивача додаткових пояснень та доказів, обсяг спожитого позивачем газу становить: за травень 2015 року - 316 428 куб.м.; за червень 2015 року - 368 108 куб.м. Всього ж за травень і червень 2015 року - 725725 куб.м.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 22.06.2015 р. за № 12/1811 відповідач звернувся до позивача з вимогою про проведення позачергової повірки лічильника газу, що є частиною вузла обліку природного газу, який споживається позивачем за договором з відповідачем. Зазначена вимога відповідача була мотивована посиланням, зокрема, на положення п. 5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 р. № 618 (з наступними змінами та доповненнями).

30 червня 2015 року у присутності представників сторін вищевказана позачергова повірка лічильника газу була проведена з позитивним результатом, про що ДП «Харківстандартметрологія» було видано Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № ХГ/19Пр.

Як зазначає позивач, керуючись положеннями п.5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 р. №618 (з наступними змінами та доповненнями), передав коректор об'єму газу ВЕГА-1-01, прострочення повірки якого стало підставою для виникнення спору між сторонами до ДП «Харківстандартметрологія» для проведення експертної повірки. За результатами експертної повірки було встановлено відповідність коректора об'єму газу ВЕГА-1-01 належним метрологічним характеристикам, тобто результат вищевказаної експертної повірки також є позитивним, про що свідчить висновок за результатами експертної повірки коректора обсягу газу від 30.06.2015 р. та протокол експертної повірки № 82 від 25.06.2015 р.

Відповідно до п. 5.9 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки. У разі виявлення на комерційних вузлах обліку газу несправності ЗВТ, витоків газу з імпульсних ліній диференційних манометрів, манометрів, пошкодження пломб або захисних елементів та інше власник комерційного вузла обліку газу має терміново проінформувати про це іншу сторону договору і, за необхідності, вжити заходів для забезпечення функціонування комерційного вузла обліку газу в робочому стані.

Відповідно до п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу; пропущення строків повірки ЗВТ. Після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки.

Відповідно до п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Відповідно до п. 5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, у разі виникнення між сторонами суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України.

Відповідно до положень п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, у разі отримання позитивних результатів позачергової або експертної повірки ЗВТ у всіх випадках об'єм протранспортованого газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п'яти аналогічних періодів. Ідентичне за змістом положення міститься у п.3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, відповідно до якого якщо порушень у роботі ЗВТ за результатами позачергової повірки або експертизи ЗВТ не виявлено у всіх випадках обсяг споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п'яти аналогічних періодів.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що як позачергова, так і експертна повірка засобів вимірювальної техніки, що складають відповідний вузол обліку спожитого природного газу дала позитивні результати, суд відхиляє посилання відповідача на те, що технічні розрахунки від 05.06.2015 року та від 12.06.215 року були виконані відповідачем обґрунтовано, на підставі п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181.

Суд зазначає, що відповідно до п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, обсяг спожитого позивачем газу повинен бути розрахований не за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання, а за середньодобовими (оскільки облік вівся щодобово) показниками попередніх п'яти аналогічних періодів. Зазначене для всього спірного періоду, який складає 11 діб (7 діб у травні 2015 року - з 10:00 25.05.2015 р. по 10:00 01.06.2015 р.; 4 доби у червні 2015 року - з 10:00 01.05.2015 р. по 11:35 05.06.2015 р.). Таким чином, середньодобовий показник для розрахунку обсягу спожитого позивачем природного газу має бути визначений за п'ять періодів по 11 діб, що передували 25.05.2015 р., тобто з 31.03.2015 р. по 24.05.2015 р. включно.

Враховуючи наведене, розрахунок обсягу спожитого позивачем у спірний природного має такий вигляд:

- за перший 11-добовий період (з 31.03.2015 р. по 10.04.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 14 987,82 куб.м.

- за другий 11-добовий період (з 11.04.2015 р. по 21.04.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 15 792,19 куб.м.

- за третій 11-добовий період (з 22.04.2015 р. по 02.05.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 14 786,90 куб.м.

- за четвертий 11-добовий період (з 03.05.2015 р. по 13.05.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 10 434,15 куб.м.

- за п'ятий 11-добовий період (з 14.05.2015 р. по 24.05.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 11 711,54 куб.м.

Враховуючи викладене, середньодобове споживання природного газу за вищенаведені п'ять періодів складає 13 542,52 куб. метрів. Зазначений показник й повинен бути взятий до уваги під час визначення обсягу споживання природного газу позивачем у спірний період - з 25.05.2015 р. (10:00) по 05.06.2015 р. (11: 35).

Отже, враховуючи приписи п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, обсяг спожитого позивачем природного газу, розрахований за середньодобовими показниками попередніх п'яти аналогічних періодів складає:

- за семидобовий період у травні 2015 року 13 542,52 * 7 = 94 797,64 куб. метрів;

- за чотиридобовий період у червні 2015 року 13 542,52 * 4 = 54 170,08 куб. метрів.

Тобто всього за травень 2015 року обсяг споживання позивачем природного газу складає 244 094,7 куб.м. (обсяг, визначений за даними приладів обліку у безспірний період) + 94 797,64 куб.м. (обсяг, визначений розрахунково за середньодобовим споживанням за спірний період) + 20,086 куб.м. (витрати на транспортування газу внутрішніми мережами) + 0,820 куб. м. (дані корегування за квітень 2015 року) + 599,95 куб. м. (обсяги споживання газу міксерами м'ясного цеху) = 339 513,196 куб. м. - 0,196 (корегування на червень 2015 року) = 339 513 куб. метрів.

Всього за червень 2015 року обсяг споживання позивачем природного газу складає 331 689,6 куб. м. (обсяг, визначений за даними приладів обліку у безспірний період) + 54 170,08 куб.м. (обсяг, визначений розрахунково за середньодобовим споживанням за спірний період) + 19,439 куб.м. (витрати на транспортування газу внутрішніми мережами) + 0,196 куб. м. (дані корегування за травень 2015 року) + 333,31 куб. м. (обсяги споживання газу міксерами м'ясного цеху) = 386 212,625 куб. м. - 0,625 (корегування на липень 2015 року) = 386 212 куб. метрів.

Всього ж за травень та червень 2015 року обсяг спожитого позивачем природного газу має бути визначений в обсязі 339 513 куб. м. + 386 212 куб. м. = 725 725 куб. м., що підтверджується журналом обліку природного газу за спірні періоди (а.с. 147-148).

Щодо обраного позивачем способу захисту суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес шляхом застосування встановлених законом або договором способів захисту цивільних прав та інтересів. Статтею 20 Господарського кодексу України, також визначені способи захисту прав і законних інтересів кожного суб'єкту господарювання та споживачів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Як статтею 16 ЦК України, так і ст. 20 ГК України передбачено такий спосіб захисту, як примусове виконання обов'язку в натурі.

В постанові від 12.06.2013 р. у справі № 6-32цс13 Верховний Суд України вказав, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушені цивільні права чи цивільні інтереси підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Пунктом 3.2 укладеної сторонами Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року, зокрема, передбачено, що облік обсягів газу, що транспортується на умовах даної технічної угоди, здійснюється згідно з Правилами обліку, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» та іншими діючими нормативними документами. Таким чином, визначення відповідачем обсягу спожитого позивачем природного газу відповідно до технічних розрахунків, складених з порушенням приписів п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, одночасно є порушенням умов п. 3.2 укладеної сторонами Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року. Отже, в конкретному правовідношенні сторін примусове виконання обов'язку в натурі матиме вигляд зобов'язання відповідача виконати умови п. 3.2 Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року в частині визнання певного обсягу спожитого позивачем природного газу, розрахованого відповідно до приписів чинного законодавства, а не відповідно до незаконних вимог відповідача. Аналогічної позиції дотримується й Вищий господарський суд України (постанова від 18.11.2010 р. по справі № 31/147-10).

Твердження відповідача щодо того, що прилад обліку газу був не повірений, спростовуються матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи наявний висновок ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартів метрології та сертифікації» від 31.06.2015 року, яким було встановлено, що коректор ВЕГА-1.01-ВБ-0,4-100-0,5ВЧ є придатним.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, господарський суд, всебічно повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи та подані сторонами докази дійшов висновку про правомірність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" щодо зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" виконати вимоги п. 3.2 Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року, з метою чого визнати кількість спожитого газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноком" у травні та червні 2015 року природного газу за показами комерційного вузла обліку газу в обсязі 725725 кубічних метрів.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не наполягає на стягнення судового збору з відповідача судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 43, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) виконати вимоги п. 3.2 Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року, з метою чого визнати кількість спожитого газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноком" (61105, м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 45, ) у травні та червні 2015 року природного газу за показами комерційного вузла обліку газу в обсязі 725725 кубічних метрів.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.08.2015 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/3961/15