УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.08.2015Справа № 910/20591/15

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком-ОІЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю Ей ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ"

про стягнення 124 989,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоком-ОІЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю Ей ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ" про стягнення 124 989,17 грн., а саме 54440,00 грн. основного боргу, 25907,91 гр. пені, 2830,229 грн. процентів річних та 41851,07 грн. втрат від інфляції .

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви № 98 від 05.08.15 та доданих до неї документів надана незасвідчена копія опису вкладення в цінний лист від 06.08.15 р., в якому згідно переліку зазначені документи, які містились в даному цінному листі загальною кількістю предметів 22.

При цьому, за результатами вивчення позовних матеріалів судом встановлено, що у вказаному описі від 06.08.15 р. містяться всі документи, зазначені позивачем в якості додатку до поданої позовної заяви № 98 від 05.08.15 р., проте не зазначена сама позовна заява № 98 від 05.08.15 р..

Суд звертає увагу, що одним з елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає приницип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

Отже, виходячи зі змісту вказаного опису вкладення в цінний лист від 06.08.15 р. та позовної заяви № 98 від 05.08.15 р. суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копії вказаної позовної заяви № 98 від 05.08.15 р., що в свою чергу порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Окрім того суд зазначає, що відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Копія документа - документ, що відтворює інформацію іншого документа і всі його зовнішні ознаки чи їх частину.

Згідно п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

Зокрема, за умовами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р., відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

У свою чергу, правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством.

При цьому, як свідчать позовні матеріали, додана позивачем до позовної заяви копія опису вкладення в цінний лист від 06.08.15 р. жодним чином не засвідчена.

Суд зазначає, що у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Враховуючи вищевикладене, зазначена копія опису вкладення в цінний лист від 06.08.15 р. не може бути прийнята судом як належний доказ на підтвердження відправлення відповідачеві копій позовної заяви № 98 від 05.08.15 р. і всіх доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві копій позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не надано.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви без розгляду, судовий збір у сумі 2499,78 грн., перерахований позивачем платіжним дорученням № 575 від 27.07.15 р., підлягає поверненню.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», п. 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтоком-ОІЛ" (вул. Леніна, 22, кв. 2, смт. Томашгород, Рокитнівський район, Рівненська область, 34240, код 32384883) судовий збір у сумі 2499,78 грн., перерахований позивачем платіжним дорученням № 575 від 27.07.15 р., відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.11 р..

Додаток: на 50 арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 14 серпня 2015 року та є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Для вирішення питання про повернення судового збору заявник має звернутись до органів Державної казначейської служби України.

Суддя Селівон А.М.