ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"29" липня 2015 р. Справа № 906/1466/13

за позовом прокурора Ружинського району Житомирської області, смт. Ружин Житомирської області, в інтересах держави в особі:

1) Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, смт. Ружин Житомирської області,

2) Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, с. Топори Ружинського району Житомирської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг»,

м. Вишгород,

про стягнення 43 910,11 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від прокуратури: Літковець Ю.А., посвідчення від 02.02.2015р. №031878;

від позивача 1: Заболоцький С.А., уповноважений, довіреність від 30.06.2015р. №02-28/2191;

від позивача 2: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

прокурор Ружинського району Житомирської області звернувся до господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, та Топорівської сільської ради, с. Топори Ружинського району Житомирської області, з позовом від 07.10.2013р. №(06-24)635-вих13 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг», м. Вишгород Київської області, в якому прокурор просив суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 43 910,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення положень статей 125, 126 Земельного кодексу України відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» протягом 2010-2012 років використовував нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки (паї) площею 13,48 га та під проектними дорогами між земельними частками (паями) площею 14,9655 га, які знаходяться на території Топорівської сільської ради за межами населеного пункту за відсутності правовстановлюючих документів та без сплати грошових коштів за використання зазначених земельних ділянок, що завдало збитків місцевому бюджету сільської ради у вигляді неодержаних доходів (орендної плати за землю) в розмірі 43 910,11 грн., які прокурор Ружинського району Житомирської області просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.10.2013р. позовну заяву прокурора Ружинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Ружинської районної державної адміністрації та Топорівської сільської ради про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» 43 910,11 грн. збитків разом з доданими до неї документами направлені за територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.10.2013р. позовну заяву прокурора Ружинського району Житомирської області прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/1466/13 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 12.11.2013р.

В судове засідання 12.11.2013р. з'явились прокурор та представники позивачів, які подали суду витребувані документи та додаткові докази. Відповідач свого представника у судове засідання 12.11.2013р. не направив, витребувані судом документи не подав та про причини нез'явлення суд належним чином не повідомив, хоча в порядку ст. 64 ГПК України був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце проведення судового засідання. В судовому засіданні 12.11.2013р. розпочато розгляд справи по суті. Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2013р. розгляд справи відкладено на 26.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.11.2013р. клопотання прокурора Ружинського району Житомирської області про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у справі №906/1466/13 до завершення розгляду справи Житомирського окружного адміністративного суду №806/5868/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» до Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання недійсним розпорядження від 03.07.2013р. №175 та набрання рішенням у справі законної сили.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.10.2013р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013р., адміністративний позов задоволено. Визнано недійсним розпорядження Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області від 03.07.2013р. №175.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015р. постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30.10.2013р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено в позові товариству з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» до Ружинської районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.06.2015р. провадження у справі №906/1466/13 поновлено та призначено справу до розгляду на 01.07.2015р.

01.07.2015р. до господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача від 30.06.2015р. про відкладення розгляд справи на іншу дату.

01.07.2015р. позивачем 1 подано до господарського суду письмові пояснення від 30.06.2015р. №02-28/2192 щодо позовних вимог прокурора, в яких позивач підтримав позовні вимоги прокурора та просив суд позов задовольнити.

В судове засідання 01.07.2015р. з'явилися представники позивача 1 та прокуратури. Представник позивача 1 в судовому засіданні подав письмові пояснення від 30.06.2015р. № 02-28/2192 щодо позовних вимог прокурора. Позивач 2 та відповідач в судове засідання 01.07.2015р. не з'явились, вимоги ухвали господарського суду від 12.06.2015р. не виконали, витребувані судом документи не подали, хоча в порядку ст. 87 ГПК України були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2015р. оголошено перерву в судовому засіданні до 15.07.2015р.

До господарського суду 15.07.2015р. від відповідача надійшов відзив на позов від 15.07.2015р., в якому відповідач проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволені позову. Відповідач твердить, що підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали адміністративного провадження, які мають підтвердити факт вчинення правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства) та акт обстеження земельної ділянки, які прокурором та позивачами не представлені.

В судове засідання 15.07.2015р. з'явилися представники позивача 1, відповідача та прокуратури. Представник позивача 1 в судовому засіданні подав суду клопотання про долучення додаткових доказів. Позивач 2 в судове засідання 15.07.2015р. не з'явився, про причини нез'явлення господарський суд не повідомив, хоча в порядку ст. 87 ГПК України був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.07.2015р. розгляд справи відкладено на 29.07.2015р.

20.07.2015р. прокурором Ружинського району Житомирської області подано до господарського суду письмові пояснення від 23.06.2015р. №(06-24)647-вих15 щодо порядку визначення сум збитків.

29.07.2015р. до господарського суду Київської області надійшли додаткові пояснення відповідача від 29.07.2015р., в яких останній зазначив, що розрахунок збитків здійснено всупереч вимогам статті 157 Земельного кодексу України без дотримання методики розрахунку, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007р.

В судове засідання 29.07.2015р. з'явились прокурор та представник позивача 1. Позивач 2 та відповідач своїх представників в судове засідання не направили та про причини нез'явлення суд належним чином не повідомили.

Відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов прокурора Ружинського району Житомирської області, смт. Ружин Житомирської області (далі по тексту - прокурор), в інтересах держави в особі Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, смт. Ружин Житомирської області (далі по тексту - Ружинська РДА), та Топорівської сільської ради, с. Топори Ружинського району Житомирської області (далі по тексту - Топорівська сільська рада), до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг», м. Вишгород (далі по тексту - ТОВ «Украгроінвест Холдинг»), вислухавши пояснення прокурора та представників сторін, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

земельні правовідносини, зокрема пов'язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

В силу приписів ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 цього Кодексу визначено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (абзац третій пункту 2.1.) зазначено, що за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Таким чином, приступати до використання земельної ділянки із земель державної та комунальної власності можна лише після прийняття органом виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність, або в користування та одержання відповідного документа, що посвідчує право на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог частини першої ст. 5, ст. ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», частини першої ст. 19 Закону України «Про охорону земель», пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011р. №459, 06.07.2012р. державним інспектором сільського господарства Драчуком І.С. проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства землекористувачем - ТОВ «Украгроінвест Холдинг» на території Топорівської сільської ради, за результатами якої встановлено, що станом на 06.07.2012р. на території Топорівської сільської ради за межами населеного пункту с. Топори Ружинського району ТОВ «Украгроінвест Холдинг» для сільськогосподарського виробництва використовує земельні ділянки під проектним дорогами орієнтованою площею - 14,9655 га. На вказаних земельних ділянках використовуються площі, на яких проведено сільськогосподарські роботи і використовуються товариством для власних потреб. Зазначені вище земельні ділянки відповідно до ст.. 19 Земельного кодексу України відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення. На час перевірки правовстановлюючі документи, що посвідчують право на земельну ділянку відсутні, чим порушено вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Також, станом на 06.07.2011р. на території Топорівської сільської ради за межами населеного пункту с. Топори Ружинського району ТОВ «Украгроінвест Холдинг» для вирощування сільськогосподарських культур використовує земельні ділянки не витребуваних земельних часток, паїв (4 земельні частки, паї) орієнтованою площею - 13,48 га. На вказаних земельних ділянках використовуються площі, на яких проведено сільськогосподарські роботи і використовуються товариством для власних потреб. Зазначені вище земельні ділянки відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення. На час перевірки правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку відсутні, чим порушено вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Крім того на території Топорівської сільської ради за межами населеного пункту с. Топори Ружинського району ТОВ ТОВ «Украгроінвест Холдинг» для виробничих потреб під господарськими будівлями та спорудами - господарський тік Топорівського відділку, база №2, заправка Іллічівського відділку, зернотік Іллічівського відділку, автопарк, використовує земельні ділянки орієнтованою площею - 3,93 га. На вказаних земельних ділянках використовуються площі, на яких облаштовано господарські будівлі і споруди, площадки і двори, отмостки, інші та частково огороджені тимчасовою капітальною огорожею, які використовуються товариством для власних потреб. Зазначені земельні ділянки відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення. На час перевірки правовстановлюючі документи, що посвідчують право на земельну ділянку відсутні, чим порушено вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Вищезазначені обставини відображені в акті Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.07.2012р. №20002, який складений державним інспектором сільського господарства Драчуком І.С. та підтверджено підписами зі сторони Топорівського сільського голови та секретаря сільської ради. Як вбачається із копії акта комісії від 26.06.2013р., представник ТОВ «Украгроінвест Холдинг» на засіданні комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам присутній не був. Акт Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.07.2012р. №20002 направлено поштою на адресу відповідача - ТОВ «Украгроінвест Холдинг», що підтверджується копією фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта» від 10.07.2012р. №6766.

В подальшому, 03.07.2013р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області винесено розпорядження №175, яким затверджено акт роботи комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі і землекористувачам.

Так, в акті від 06.06.2013р. роботи комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі і землекористувачам по визначенню розміру збитків, у вигляді неодержаного доходу Ружинській районній державній адміністрації Житомирської області (фактично бюджету Топорівської сільської ради), заподіяних внаслідок тимчасового зайняття земельних ділянок ТОВ «Украгроінвест Холдинг», зазначено, що ТОВ «Украгроінвест Холдинг» використовує протягом 2010-2012 років без договорів оренди земельні ділянки під проектними дорогами між земельними частками (паями) площею 14,9655 га (рілля) та не витребувані земельні частки (паї) площею 13,48 га (рілля) на території Топорівської сільської ради Ружинського району. Орієнтовно ТОВ «Украгроінвест Холдинг» нанесено збитків Топорівській сільській раді у вигляді неодержаного доходу до бюджету сільської ради за несплату орендної плати в розмірі 43910,11 грн.

Так, не погодившись із зазначеним розпорядженням Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області від 03.07.2013р. №175 позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання його недійсним. Предметом спору у адміністративній справі було питання щодо правомірності дій відповідача, як суб'єкта владних повноважень, при винесенні рішення щодо затвердження акта визначення розміру збитків.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015р. у адміністративній справі №806/5868/13-а зазначено, що Ружинська районна державна адміністрація Житомирської області, вважаючи, що ТОВ «Украгроінвест Холдинг» завдано збитків у вигляді неодержаних доходів, мала право та повноваження прийняти рішення про затвердження акта комісії щодо визначення розміру збитків.

Так, Вищим адміністративним судом України у постанові від 21.05.2015р. у адміністративній справі №806/5868/13-а зазначено, що Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області дотримано вимоги норми пункту 2 Порядку, що встановлює перелік осіб, які повинні бути включені до складу комісії, а саме розпорядженням від 05.09.2012р. №395 до складу комісії було включено уповноваженого представника підприємства, яке буде відшкодовувати збитки. Факт складення акта комісії без участі представника підприємства стосується діяльності саме комісії та не впливає на повноваження державної адміністрації на етапі затвердження акта комісії.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015р. у адміністративній справі №806/5868/13-а встановлено, що Ружинська районна державна адміністрація Житомирської області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору у справі є вимога про стягнення з ТОВ «Украгроінвест Холдинг» збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів.

Згідно з частиною 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно зі ст. 211 Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

В силу ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування заподіяних збитків (пункти б, г частини 3 ст. 152 Земельного кодексу України).

Згідно із статтею 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

У статті 157 Земельного кодексу України зазначено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд погоджується з доводами прокурора та позивачів з приводу того, що використовуючи спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів в порушення земельного законодавства (підтверджено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.07.2012р. №20002), відповідач позбавляє власника - Топорівську сільську раду права користуватися земельною ділянкою та одержувати відповідні доходи.

За встановлених обставин справи та враховуючи відсутність договору оренди земельних ділянок, фактичне використання відповідачем земельних ділянок без оформлення відповідних прав у встановленому порядку, відсутність поважних причин, які б перешкоджали здійснити таке оформлення, слід дійти висновку, що в даних правовідносинах має місце наявність підстав для відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди - у розмірі неодержаної плати за оренду землі.

Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 (пункт 3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Так, порядок визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок, регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (далі по тексту - Порядок).

Даним Порядком встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом), та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку із тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно з пунктом 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що відшкодуванню, зокрема, підлягають: збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно з пунктом 4 зазначеного Порядку результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Пунктом 5.1. Порядку у разі використання земельної ділянки без документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою, а згідно з п. 5.4 цього Порядку, відшкодування збитків проводиться у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (Топорівська сільська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства.

Так, Вищим господарським судом України роз'яснено, що у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963 (пункт 3.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963 (далі за текстом - Методика) встановлює порядок визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди).

Так, пунктом 4 зазначеної Методики визначено, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) визначається за такою формулою: Шс = Пс х Нп х Кф х Кі (1), де: Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень; Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів; Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3; Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4; Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000р. №783.

Крім того, пунктом 7. Методики зазначено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держземінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держземінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000р. №161.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі наданих позивачем 1 письмових пояснень, для розрахунку розміру збитків (неодержаного доходу) до уваги взято Указ Президента України від 02.02.2002р. №92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часто (паїв)», відповідно до якого запроваджено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю). Так, відповідно до листа відділу Держкомзему у Ружинському районі від 16.10.2012р. №3386/03 вартість земельного паю по Топорівській сільській раді станом на 2010р. становить 52 477,71 грн., а станом на 2012р. становить 92 150,86 грн. Грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь по реформованому ВАТ «Топорівське» станом на 2010р. становить 15 747,20 грн., станом на 2011р. становить 15 747,20 грн. та станом на 2012р. становить 27 652,08 грн. Таким чином, комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі і землекористувачам визначено розмір збитків наступним чином: вартість земельного паю по Топорівській сільській раді Ружинського району та грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь по реформованому ВАТ «Топорівське» на відповідні роки помножені на три відсотки та помножені на кількість нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок або площу земельних ділянок під проектними дорогами між земельними частками.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів обчислення розміру збитків інспекцією Мінприроди або її територіальним органом на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963, за таких обставин, проведений комісією розрахунок не ґрунтується на чинному законодавстві.

Крім того, Верховним Судом України при перегляді постанови Вищого господарського суду України від 06.08.2014р. по справі №5023/3993/12 (5023/9057/11) зазначено, що при вирішені спору у подібних правовідносинах необхідно брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України.

Так, згідно зі статтею 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 28.01.2015р. №3-210гс14).

Також, Вищим господарським судом України роз'яснено (пункт 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»), що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007р. №110 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. №963» підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме:

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- протокол про адміністративне правопорушення;

- припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства);

- акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Доказів притягнення відповідача за вказане порушення до адміністративної чи іншої відповідальності та матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, прокурором та позивачами не представлено.

У зв'язку з наведеним у господарського суду відсутні законні підстави для стягнення з ТОВ «Украгроінвест Холдинг» реальних збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 43 910,11 грн. за таких обставин позов прокурора Ружинського району Житомирської області із заявлених підстав задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

В позові прокурору Ружинського району Житомирської області в інтересах держави в особі Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області та Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 07.08.2015р.

Суддя О.В. Конюх