ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" серпня 2015 р.Справа № 916/2907/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (м.Дніпропетровськ);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" (Одеська обл., смт Ширяєве);

про стягнення 625809,50 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю).

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю).

Від ВДВС Ширяївського РУЮ: ОСОБА_3 (за довіреністю).

Суть спору: 16 червня 2015 року за вх. ГСОО №2-3361/15 відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод", звернувся до господарського суду Одеської області зі скаргою б/н від 11.06.2015р. в порядку ст.121-2 ГПК України, у якій просить суд визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції (далі Відділ) щодо прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2014 року ВП № 45825006, а також визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову.

В обгрунтування своїх вимог посилається на добровільне виконання рішення суду, відсутність підстав для стягнення виконавчого збору, постанову Верховного суду України від 28.01.2015 року по справі № 924/205/13-г, відсутність з боку Відділу дій, спрямованих на примусове виконання, та більш детально виклав свою позицію у тексті скарги та шляхом надання пояснень в судовому засіданні.

Представник Відділу скаргу не визнав, посилаючись на законність вчинених дій.

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судовому засіданні також зі скаргою не погодився.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та Відділу, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2014 року по справі № 916/2907/14 задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" та стягнуто на його користь з ТОВ "Ширяєвський хлібозавод" 500000,00грн. заборгованості по кредиту, 78704,03грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 29605,47грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 17500,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 12516,19 грн. витрат, пов'язаних із сплатою судового збору.

02.12.2014 року господарським судом Одеської області був виданий наказ на примусове виконання судового рішення.

02.12.2014 року Відділом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу, реєстраційний номер виконавчого провадження 45825006.

Відповідно до п.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Пунктом 2 резолютивної частини постанови боржнику був наданий семиденний строк для добровільного виконання рішення.

Постановою відділу від 19.12.2014 року вказане виконавче провадження № 45825006 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 46378245.

В звязку з відсутністю добровільного виконання боржником судового рішення у встановлений строк, 22.12.2014 року відділом було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 63832,57грн.

Питання прийняття виконавчого документу до виконання врегульовано насамперед ст.25 Закону України "Про виконавче провадження. Питання щодо виконавчого збору - ст.28 вказаного Закону.

Після порушення виконавчого провадження Відділом вживались певні передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи, спрямовані на примусове виконання рішення, про що свідчать надані до матеріалів справи документи, насамперед постанова від 12.12.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанова від 12.12.2014 про арешт коштів боржника, постанова від 19.12.2014 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, постанова від 30.01.2015 про розшук майна боржника, постанова від 05.02.2015 про арешт коштів боржника, постанова від 06.03.2015 про призначення експерта, здійснення опису та арешту майна актами від 13.02.2015, 18.02.2015, 19.02.2015, 23.02.2015 та інші.

Після отримання від ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" інформації про погашення боржником заборгованості (лист від 26.03.2015 року б/н), Відділом було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.05.2015 року з посиланням на п.8 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом тягне за собою закінчення виконавчого провадження.

Цією ж датою Відділом винесена постанова про виведення виконавчого збору в окреме виконавче провадження та постанова про виведення виконавчого провадження № 45825006 із зведеного виконавчого провадження № 46378245.

При цьому п.6 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" чітко зазначає, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

На виконання вказаної норми Закону, Відділом 11.05.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови б/н від 22.12.2014 року про стягнення з відповідача 63832,57 грн. виконавчого збору.

Боржник вказує, що відповідно до ч.3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", сплив строку для добровільного виконання рішення суду сам по собі не є достатньою підставою для стягнення виконавчого збору з боржника, оскільки для такого стягнення необхідно ще й вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялись. В підтвердження цього посилається на постанову Верховного суду України від 28.01.2015 року по справі № 924/205/13-г.

Дійсно рішення суду було виконано боржником добровільно, але за межами встановленого для цього строку. Крім того, державним виконавцем вчинялись дії, спрямовані на примусове виконання, хоча й фактично примусове виконання не відбулося в звязку зі сплатою боргу.

У вказаній постанові Верховного суду України також йдеться про необхідність вчинення державним виконавцем дій, "спрямованих на примусове виконання". Як зазначалось вище, такі дії Відділом вчинялись.

Крім того, слід зазначити, що після прийняття постанови Верховного суду України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)" від 12.02.2015 року № 191-VIII внесені зміни до Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі викладена в новій редакції стаття 28 вказаного Закону.

Відповідно до ч.2 п.1 вказаної статті, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

При цьому ч.1 п.1 вказаної статті встановлює наступне, - "У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом."

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 19, 25, 27, 28, 49 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу б/н від 11.06.2015р. (вх. ГСОО №2-3361/15 від 16.06.2015р.) ТОВ "Ширяєвський хлібозавод" в порядку ст.121-2 ГПК України щодо неправомірності дій відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції стосовно прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2014 року ВП № 45825006, та стосовно визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

Копії ухвали направити сторонам та до відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції.

Суддя Р.В. Волков