РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015Справа №910/11366/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Просто-страхування»
ДоПриватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
Простягнення 8 105,19 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Дубовий О.С. - за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування», позивач у справі, звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідач у справі, про стягнення 8 105,19 грн.

Ухвалою від 05.05.2015 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 09.06.2015 р.

04.06.2015 р. від МТСБУ через відділ діловодства суду надійшла відповідь на ухвалу суду.

09.06.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов відповідно до якого відповідач проти позову заперечив.

У судовому засіданні 09.06.2015 р. було оголошено перерву до 23.06.2015 р.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 23.06.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

24.01.2014 р. між позивачем та Подтопта П.А. було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АТК186546.

Предметом даного договору є страхування майнових інтересів потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Infiniti G35», д.р.н. АІ 5557 ВМ.

25.07.2014 р. у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Volksvagen», д.р.н. СВ 3362 АТ, під керуванням Аліменко О.О.

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 06.08.2014 р., ДТП сталася в результаті порушення Аліменко О.О. Правил дорожнього руху України та останнього було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Вище зазначена подія була визнана страховою, про що 08.08.2014 р. було складено страховий акт № 100097, згідно якого вартість страхового відшкодування склала 27 879,92 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 23465 від 12.08.2014 р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 27 879,92 грн.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачене, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність Аліменка О.О. на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача відповідно до Поліса № АС/8478047.

Як вбачається, 04.12.2014 р. відповідач відшкодував позивачеві страхове відшкодування у розмірі 19 792,73 грн.

Решту суми страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача.

Вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як уже зазначалось вище, відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Приписами статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Акту № 274 технічного стану ТЗ, який є складовою частиною Звіту № 274/100097 від 04.08.2014 р., на сторінці № 2 зазначені пошкодження, які не пов'язані з ДТП - деформація заднього правого крила, та пошкодження ЛФП - заднього лівого крила.

Відповідно до п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджену Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації (п. 7.39. Методики).

Звітом № 274/100097 від 04.08.2014 р. визначено коефіцієнт фізичного зносу у розмірі « 0,33».

Таким чином, відповідач застосував визначений позивачем знос до формули, визначеної у Звіті та отримало: Сврз= Сроботи + Сматеріали + Сскладники (1-Ез) = 5 752,62 + 3 350,57 + 15 954,53 * (1-0,33) = 19 792,73 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу.

04.12.2014 р. відповідач сплатив позивачу кошти у розмірі 19 972,73 грн.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.06.2015 р.

Суддя І.О. Домнічева