РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015Справа №910/14599/15

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
до 1) Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арматех-сервіс"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 13164,59 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача від відповідача-1 не з'явились ; Крашеніннікова М.І. - представник за довіреністю № 851/2014 від 24.12.14
від відповідача-2Малій М.І. - директор, Стаднюк Ю.М. - представник за довіреністю від 28.07.15

В судовому засіданні 12.08.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арматех-сервіс" про стягнення 13164,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СК "АХА Страхування" (далі- позивач) на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 215350Га/13к-03 від 14.08.2013, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Renault", державний номер АІ 5303 ЕА в розмірі 59695,67 грн., а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Peugeot", державний номер АА 1884 КХ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (далі-відповідач-1), позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача-1 3468,92 грн. шкоди в порядку регресу. Крім того, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арматех-сервіс" (далі- відповідач-2), що є власником транспортного засобу "Peugeot", державний номер АА 1884 КХ, компенсації матеріальної шкоди в порядку ст. 1172 ЦК України у розмірі 9 695,67 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.06.2015 порушено провадження у справі № 910/14599/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 05.08.2015.

24.06.2015 на адресу Господарського суду м. Києва надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "Peugeot", державний номер АА 1884 КХ.

03.08.15 відповідач-2 через канцелярію суду надав відзив на позов, відповідно до якого проти позовних вимог щодо стягнення з нього 9695,67 грн. страхового відшкодування заперечує з наступних підстав. Відповідач-2 зазначив, що винуватець ДТП Шутько Ю.А. з 01.09.12 по 14.04.14 працюючи начальником відділу збуту виконував обов'язки, визначені посадовою інструкцією, серед яких відсутні будь-які обов'язки, пов'язані з керуванням транспортних засобів, а відтак у його роботодавця ТОВ «Арматех-Сервіс» відсутні правові підстави відшкодовувати завдану ним шкоду.

Крім того, відповідач-2 зазначає, що цивільно-правова відповідальність особи, яка є відповідальною за відшкодування збитків, завданих при ДТП 17.02.14 була застрахована не лише відповідно до Полісу обов'язкового страхування за № АС/7976757, на який посилається позивач, але й додатково Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасних випадків № 028339, у зв'язку з чим загальний ліміт відповідальності відповідача-1 складає 100000,00 грн.

У судове засідання, призначене на 05.08.2015, з'явились представники позивача та відповідача-2, які вимоги ухвали суду виконали, надали через канцелярію суду документи, що були долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача-1 в судове засідання 05.08.2015 не з'явився, однак через канцелярію суду подав письму заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю надання позивачем додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для можливості уточнення позовних вимог.

Представник відповідача-2 проти відкладення розгляду справи не заперечував.

Керуючись ст.. 77 ГПК України суд відклав розгляд справи на 12.08.15.

07.08.15 позивач через канцелярію суду подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з ПрАТ «Просто-Страхування» на користь позивача суму матеріального збитку в розмірі 13 164,59 грн. та судові витрати.

В судове засідання 12.08.15 з'явились представники відповідачів. Судом було досліджено заяву позивача про уточнення позовних вимог та прийнято її до розгляду. Відповідач-1 надав письмовий відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що відповідно до Звіту № 2630/94727 з оцінки транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу становить 47994,44 грн, ПрАТ «Просто-Страхування» виплатило страхове відшкодування по даному страховому випадку в розмірі 46531,08 грн., таким чином борг відповідач-1 складає 1463,36 грн, який ним і визнається. За твердженням відповідача-1 решту фактичних витрат позивач може відшкодувати за рахунок відповідача-2.

Представник відповідача-2 надав пояснення по суті спору, проти позовних вимог заперечував, просив припинити провадження у справі щодо вимог до ТОВ «Арматех-Сервіс» та стягнути страхове відшкодування з відповідача-1.

Судом заслухані пояснення представників сторін, досліджені надані суду докази та матеріали. В результаті дослідження наданих суду доказів та матеріалів, суд встановив:

14 серпня 2013 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № 215350Га/13к-03 ПрАТ «СК "АХА Страхування» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА, страхувальник - нечепуренко Олександр Володимирович, вигодонабувач - ПАТ «Креді Агріколь Банк», строк дії страхового полісу з 16.08.2013 по 15.08.2014.

З Довідки № 9351966 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 17.02.2014р. в м. Борисполі на вул. Київській шлях мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: «Peugeot», державний номер АА 1884 КХ, що належить ТОВ «Арматех-Сервіс», під керуванням Шутько Юрія Анатолійовича, «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА, що належить Нечепуренко Олександру Володимировичу, під керуванням Нечепуренко Марини Василівни.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Шутько Ю.А. вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2014р. справа № 3/359/630/2014.

19.02.14 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 07.03.14, вартість матеріального збитку завданий власникові автомобіля «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА, в результаті його пошкодження при ДТП складає 60 885,08 грн.

Відповідно до п. 25.10 договору добровільного страхування наземного транспорту № 215350Га/13к-03 від 14.08.2013 при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків СТО.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку-фактури СТО - ТОВ «Авто-Мотив ЛТД» № 1400 від 21.02.14 становить 60520,67 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 17.02.2014р. за участю застрахованого автомобіля «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА, згідно складеного страхового акту № 1.002.14.00885/VESKO7784 від 18.03.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 59695,67 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 96736 від 19.03.14.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Шутько Ю.А., який керував автомобілем «Peugeot», державний номер АА 1884 КХ, підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2014р. у справі № 3/359/630/2014.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем-1, як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арматех-Сервіс» (відповідач-2) як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 11.11.13 по 10.11.14 (Поліс АС/7976757), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Peugeot», державний номер АА 1884 КХ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Крім того, між відповідачем-1, як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арматех-Сервіс» (відповідач-2) як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасних випадків № /028339, строком дії з 11.11.13 до 10.11.14. Відповідно до умов договору добровільного страхування № /028339 забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Peugeot», державний номер АА 1884 КХ, страхова сума - 100 000,00 грн. Пунктом 2.5.1 договору добровільного страхування № /028339 встановлено, що страхова сума за ризиком «Цивільна відповідальність» (загальний ліміт відповідальності) є максимальним (граничним) розміром всіх страхових відшкодувань по всіх страхових випадках,що відбулись під час дії цього договору. Ліміти відповідальності по цьому ризику визначаються наступним чином: 50% від страхової суми (загального ліміту відповідальності) - за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю третіх осіб, 50% від страхової суми (загального ліміту відповідальності) - за шкоду, заподіяну майну третіх осіб.

Отже, загальний ліміт відповідальності відповідача-1 перед третіми особами (потерпілими) за шкоду, заподіяну їх майну водієм автомобіля «Peugeot», державний номер АА 1884 КХ на підставі полісу обов'язкового страхування АС/7976757 та договору добровільного страхування № /028339 становить 100 000,00 грн.

Таким чином відповідач-1 є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності та Закону України «Про страхування» в межах, передбачених договором добровільного страхування цивільної відповідальності. В той же час, до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 215350Га/13к-03 від 14.08.2013, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача-1 як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Renault», державний номер АІ 5303 ЕА.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, відповідачем-1 було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 46531,08 грн.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/7976757) передбачено, що франшиза становить 0 грн., отже з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем 59695,67 грн. за вирахуванням часткової оплати в розмірі 46531,08 грн., таким чином з відповідача-1 слід стягнути 13164 грн. 59 коп., що і відповідає розміру позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом. Таким чином, оскільки заявою від 07.08.15 позивач фактично відмовився від позовних вимог до відповідача-2 та вказану відмову прийнято судом, провадження у справі стосовно позовних вимог до відповідача-2 слід припинити.

Суд не погоджується з позицією відповідача-1 стосовно обов'язкового врахування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля та, відповідно, посиланням відповідача-1 на Звіт з оцінки транспортного засобу від 28.07.15 № 2630/94727 з огляду на таке.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Наразі, суд зазначає, що з системного аналізу наведених норм вбачається, що під належним чином оціненою шкодою у Законі України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розуміється шкода, оцінена насамперед страховою кампанією. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 17.02.2015р. Вищого господарського суду України по справі №922/3853/14.

Як вказувалось, позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування у відповідності до умов укладеного між ним та страхувальником договору № 215350Га/13к-03 від 14.08.2013 (п. 25.10), а саме на підставі рахунку станції технічного обслуговування. До того ж, судом зазначалось, що умовами означеного правочину передбачено визначення суми страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

До позивача перейшло право вимоги до відповідача-1 саме в межах фактичних витрат, тобто, в розмірі фактично сплаченого страхового відшкодування, а отже саме на таку суму у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Просто-Страхування» виникає обов'язок зі сплати страхового відшкодування.

Тобто, посилання відповідача-1 у даному випадку на необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу для визначення суми, що підлягає виплаті позивачу, є безпідставними. Аналогічну правову позицію стосовно визначення обсягів права вимоги, яке переходить до страховика, який виплати страхове відшкодування до особи, що відповідальна за спричинення збитків, наведено у постановах від 15.01.2015р. Верховного Суду України по справі №3-50гс15 та від 30.06.2015р. Вищого господарського суду України по справі №910/27368/14.

При цьому, слід наголосити, що за приписами ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111, 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, п. 4 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/14599/15 в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматех-Сервіс».

2. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування» задовольнити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050 м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 13 164 (тринадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 59 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.08.2015 року

Суддя Пукшин Л.Г.