РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015Справа №910/16194/15

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімідон"

Про стягнення 38 777,60 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача Мазурок Я.В. - представник за довіреністю;

від відповідача не з'явився

В судовому засіданні 03.08.2015 судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося з позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімідон" 38 887,60 грн., з яких: 31 143,59 грн. основного боргу за договором № 2070 від 27.01.2014, 7 161,57 грн. пені, 197,13 грн. 3% річних та 375,31 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/16194/15 та призначено розгляд справи на 22.07.2015.

В судовому засіданні 22.07.2015 оголошено перерву у розгляді справи до 03.08.2015.

03.08.2015 позивачем через канцелярію Господарського суду міста Києва в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій позивач, посилаючись на здійснення відповідачем після порушення провадження у справі часткового погашення суми боргу в розмірі 20 000,00 грн., просив суд стягнути з відповідача 11 143,59 грн. основного боргу, а також первісно заявлені 7 161,57 грн. пені, 197,13 грн. 3% річних та 375,31 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні 03.08.2015 заяву позивача прийнято судом до розгляду, у зв'язку з чим суд здійснює розгляд справи в межах нової ціни позову, а саме 18 877,60 грн., з яких: 11 143,59 грн. основного боргу, а також 7 161,57 грн. пені, 197,13 грн. 3% річних та 375,31 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні 03.08.2015 представник позивача заявлені вимоги (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 2070 від 27.01.2014 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул. Саксаганського, 83-А в м. Києві.

Відповідач в судове засідання 03.08.2015 представників не направив, проте у поданій через канцелярію суду заяві просив розглядати справу без участі його представників, за наявними у справі матеріалами. Крім того, вказував на те, що заборгованість перед позивачем за договором № 2070 від 27.01.2014 утворилась внаслідок неоплати споживачами відповідачу послуг.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником нежилих приміщень нежитлової будівлі (літ. а) за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 83, що підтверджується копією договору купівлі - продажу частки в праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю від 09.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко М.Ф. та зареєстрованого в реєстрі № 685.

24.01.2014 між позивачем - КП "Київжитлоспецексплуатація", з однієї сторони, та відповідачем - ТОВ "Сімідон", як споживачем, укладено договір № 2070 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (далі - договір), предметом якого є надання послуг на теплопостачання та своєчасну сплату в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат, обслуговування та утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО, ГВП та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул. Саксаганського, 83-А в м. Києві.

Пунктами 2.2.1, 2.2.2 договору визначено, що до обов'язків позивача, серед іншого віднесено:

- розподілення наданої енергопостачальною організацією в цілому на будинок теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення (під час опалювального сезону), в кількості та обсягах, що відповідають технічній документації будинку та площі, займаній споживачем;

- надання послуг по розрахунковому обслуговуванню абонентів з енергопостачальною організацією за спожиту теплову енергію, проводити засобами дирекції, як структурного підрозділу підприємства, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення, абонентських уводів згідно з доданою калькуляцією.

До обов'язків споживача за договором, зокрема віднесено: виконувати умови та порядок оплати в обсягах і терміни, які передбачені додатком № 2 до договору (п. 2.3.3), своєчасно та в повному обсязі (відшкодовувати) на розрахунковий рахунок дирекції по експлуатації нежилих будинків (структурного підрозділу підприємства) вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми (п. 2.3.6), сплачувати за несвоєчасну сплату передбачених договором нарахувань, сплачувати пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-х облікових ставок НБУ, що діяли на періоду внесення платежу (п. 2.3.7).

Додатком № 1 до договору сторони узгодили тарифи на теплову енергію, а саме:

- пункт 1: за відпущену теплову енергію - 800,61 грн./Гкал (без урахування ПДВ);

- пункт 2: за півторакратне заповнення мережною водою енергопостачальної організації теплових мереж та місцевих систем теплопостачання, а також за поповнення нормативного витіку - 6,97 грн./тонну (без урахування ПДВ) і тепла у воді згідно п.1 даного додатку;

- пункт 3: орієнтовна вартість теплової енергії (опалювальна площа 631,60 м2), мережної води становить 85 345,03 грн./без ПДВ до 17.12.2014;

- пункт 4:за технічне обслуговування теплосистеми - 15 537,36 грн. /без ПДВ до 17.12.2014;

- всього за додатком № 1 - 100 882,39 грн. до 17.12.2014.

Додатком № 2 до договору сторони узгодили наступний порядок розрахунків за договором:

- споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у підприємства по експлуатації нежилих будинків акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірний якого споживач повертає до підприємства), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу - доручення, куди включені вартість теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт (п. 2);

- сплату за вказаними п. 2документами абонент виконує не пізніше 23 поточного місяця (п. 3);

- крім сплати вартості спожитої теплової енергії споживач сплачує на рахунок дирекції по експлуатації нежилих будинків вартість послуг по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем і інженерного обладнання з оформленням актів виконаних робіт.

Також сторонами договору було узгоджено умови припинення подачі теплової енергії та затверджено калькуляцію вартості робіт по забезпеченню технічної експлуатації внутрішньо будинкових мереж ЦО, ГВП, абонентських вводів нежилих будинків та технічне обслуговування вузла обліку теплової енергії для бюджетних організацій.

Листами №05/08 від 07.05.2014, № 06/88 від 19.06.2014, № 01/01 від 05.01.2015, № 04/21 від 06.04.2015, № 04/97 від 30.04.2015, № 06/19 від 04.06.2015 КП "Київжитлоспецексплуатація" повідомило відповідача про те, що згідно з постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг з 01.04.2014 вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії становить 799,97 грн. (без ПДВ), з 01.06.2014 - 923,33 грн. (без ПДВ), з 01.12.2014 - 1105,38 грн. (без ПДВ), з 01.03.2015 - 1576,91 грн. (без ПДВ), з 01.04.2015 - 1 359,73 грн. (без ПДВ), з 01.05.2015 - 1 299,95 грн. (без ПДВ).

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, за період з лютого 2015 року по травень 2015 року включно позивачем надано, а відповідачем спожито послуг за договором загалом на суму 67 016,27 грн., а саме: за лютий 2015 року - на суму 23 872,68 грн., за березень 2015 року - на суму 29 059,52 грн., за квітень 2015 року - на суму 12 530,33 грн., за травень 2015 року - на суму 1553,74 грн., що підтверджується щомісячними розрахунками нарахувань та актами прийому виконаного опалення та технічного обслуговування за відповідні місяці, які отримані відповідачем за відповідними реєстрами, що останнім не заперечувалось.

Як зазначав позивач у позові, відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за договором, а саме в сумі 35 872,68 грн.

Крім того, під час провадження у справі, відповідачем було також погашено 20 000,00 грн. заборгованості за договором, у зв'язку з чим непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за надані, але не оплачені послуги з теплопостачання та технічного обслуговування за період з лютого 2015 року по травень 2015 року складає загалом 11 143,59 грн., проти наявності якої відповідач не заперечував.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було порушено умови договору щодо своєчасного виконання зобов'язання по оплаті наданих послуг з теплопостачання та технічного обслуговування, а також положення ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість в сумі 11 143,59 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв'язку з чим вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з своєчасної оплати послуг за договором, було заявлено до стягнення 7 161,57 грн. пені, 197,13 грн. 3% річних та 375,31 грн. інфляційних втрат, визначивши період їх нарахування з лютого 2015 року по травень 2015 року включно, з урахуванням того, що у наведений період непогашена заборгованість відповідача за договором складала 31 143,59 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача перед позивачем у період з лютого 2015 року по травень 2015 року була наявна заборгованість у розмірі 31 143,59 грн., зі сплати якої відповідачем у наведений період допущено прострочення, то згідно вимог ст. ст. 611, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України наявні підстави для застосування по відношенню до відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку щодо сум, строків та ставок нарахувань, заявлених до стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд із розрахунками позивача погоджується та задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача 7 161,57 грн. пені, 197,13 грн. 3% річних та 375,31 грн. інфляційних втрат в повному обсязі.

За таких обставин, позов (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача повністю, оскільки часткове погашення заборгованості здійснено відповідачем вже після провадження у справі.

Також, розглянувши заяву позивача про розстрочку виконання рішення суду, викладену в заяві від 03.08.2015, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Стаття 121 Господарського процесуального кодексу України визначає, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Як зазначено в п.п. 7.1.2., 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо

Наявність у відповідача дебіторської заборгованості не є тією обставиною, яка ускладнює або робить неможливим виконання відповідного рішення. Існування будь-яких інших обставин як підстав розстрочення виконання рішення суду відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами.

Таким чином, підстави для розстрочки виконання рішення суду у даній справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімідон" (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 83) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А ) 11 143 (одинадцять тисяч сто сорок три) грн. 59 коп. основного боргу, 197 (сто дев'яносто сім) грн. 13 коп. - 3% річних, 7 161 (сім тисяч сто шістдесят одна) грн. 57 коп. пені, 375 (триста сімдесят п'ять) грн. 31 коп. інфляційних втрат, а також 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.08.2015.

Суддя Ю.М.Смирнова