ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Справа № 925/834/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача - Старчик А.А. - за довіреністю;

від відповідача - Шляпін О.Ю. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод»

про стягнення 654 994 грн. 81 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 654 994 грн. 81 коп., з яких 488 458 грн. 45 коп. основного боргу за спожитий природний газ, поставлений згідно Договору купівлі-продажу природного газу №13/3994-БО-36, 45 084 грн. 85 коп. пені, 106 784 грн. 23 коп. інфляційних та 14 667 грн. 28 коп. трьох відсотків річних.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у ньому, просив повністю задовольнити та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, зазначених у відзиві на позов:

-обов'язковою підставою (умовою) застосування до учасника господарських відносин відповідальності за порушення зобов'язання є наявність вини, яка, у розумінні вищевказаної норми, полягає у невжитті особою всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання;

-порушення строків оплати за поставлений Позивачем газ відбулося не з вини ДП "Теплокомуненерго", оскільки розрахунки за газ на вироблення теплової енергії здійснюються за особливим механізмом, що регулюється державою, а заборгованість за договором № 13/3994-БО-36 купівлі-продажу природного газу виникла у зв'язку з різницею у тарифах на теплову енергію внаслідок невідповідності її фактичної вартості тарифам, що затверджені постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг № 111 від 30.09.2011 - 788,40 грн. за 1 Гкал. (без ПДВ) і на відшкодування яких із державного бюджету не перераховувалися субвенції відповідно до статті 20 Закону України "Про теплопостачання", пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII (із змінами), а також відповідно до Порядку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року № 30;

- до моменту подання Позивачем позовної заяви до господарського суду Черкаської області з вимогою про стягнення коштів Відповідач виконував зобов'язання перед НАК "Нафтогаз України" за договором № 13/3994-БО-36 купівлі-продажу природного газу. Відповідач показав високу ступінь виконання взятого зобов'язання - 68% (1031131,61 грн.), прострочивши виконання зобов'язання лише по незначній частці спожитого газу - 32% (488458,45 грн.).Прострочення виконання вказаного грошового зобов'язання розпочалося у зв'язку з незакладенням в бюджетні кошториси витрат на фінансування збільшеної вартості теплопостачання, пов'язаної із різким зростанням ціни на природний газ, тобто мав місце винятковий випадок.

У судовому засіданні згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

30 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач) та Дочірнім підприємством «Теплокомуненрго» «Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена Трудового Червоного прапора машинобудівний завод» (далі - Відповідач) був укладений договір № 13/3994-БО-36 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору Позивач зобов'язується передати Відповідачу природний газ виключно для вироблення теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити цей природний газ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав повністю, а саме на виконання умов Договору, протягом жовтня 2013 року по грудень 2013 року здійснив поставку природного газу на загальну суму 1 519 590 грн. 06 коп., а відповідач, в свою чергу, його прийняв, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, наданими позивачем: від 31.10.2013 року на суму 162 741 грн. 61 коп., 30.11.2013 року на суму 426 031 грн. 80 коп., 31.12.2013 року на суму 930 816 грн. 65 коп.

Відповідач свої зобов'язання за договором поставки природного газу виконав частково, а саме розрахувався за поставлений природний газ у розмірі 1 031 131,61 грн.

Заборгованість Відповідача за Договором складає 488 458,45 грн.

Відповідно до п.6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання Відповідачем умов пункту 6.1 Договору, Відповідач у безспірному порядку зобов'язується, крім суми заборгованості, сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день простроченого платежу.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до статей 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, що стягується, не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ за період прострочення.

Позивач надав суду розрахунок пені. Розрахунок пені зроблено вірно, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 45 084 грн. 85 коп. пені.

Також позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляційних процесів за весь час прострочення в сумі 106 784грн. 23 коп. та три відсотки річних у розмірі 14 667 грн. 28 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Судом було встановлено, що розрахунок інфляційних позивачем зроблений невірно, оскільки при розрахунку було безпідставно використано індекси інфляції із десятитисячним знаком, хоча Державною службою статистики індекс інфляції розраховується із десятковим знаком. Застосування індексу інфляції із десятитисячним знаком збільшує розмір інфляційних. Згідно листа Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України і є офіційними. Оскільки індекси інфляції на даний час офіційно розраховуються Державною службою статистики, тому і застосовувати при розрахунку повинні саме ці показники.

За таких обставин необхідно стягнути з відповідача 99 005 грн. 67 коп. інфляційних.

Розрахунок трьох процентів річних зроблено вірно, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 14 667 грн. 28 коп.

Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 488 458 грн. 45 коп. основного боргу, 45 084 грн. 85 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14667 грн. 28 коп. трьох відсотків річних.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 12 944 грн. 33 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» (19100, м. Монастирище, вул. Леніна, б.122, ідентифікаційний номер номер 25584373) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, б. 6, ідентифікаційний номер 20077720) - 488 458 грн. 45 коп. основного боргу, 45 084 грн. 85 коп. пені, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14 667 грн. 28 коп. трьох відсотків річних, 12 944 грн. 33 коп. судового збору.

3.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 07 серпня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко