ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 р. Справа № 902/640/15

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Грабика В.В.,

при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л.,

від позивача: Коломоєць Ю.Ю. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Марцек-Друкарський Двір» в подальшому - ТОВ «Марцек-Друкарський Двір» )

до: товариства з обмеженою відповідальністю "МВК-ЛІДЕР" (в подальшому - ТОВ МВК-ЛІДЕР»)

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ :

ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" 05.05.2015р. звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "МК-ЛІДЕР" про стягнення заборгованості за договором №МПД 0191 про виробництво та поставку поліграфічної продукції від 14.08.2013р. у розмірі 53022,48 грн., що складається з боргу за поставлену продукцію з врахуванням індексу інфляції в сумі 39 550,24грн., пені в сумі 12273,46грн., 3% річних в сумі 1 198,78грн..

Позов обґрунтований наступним. Між ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" та ТОВ МВК-ЛІДЕР" в особі структурного підрозділу "Молочний завод" 14.08.2013р. було укладено договір №МПД 0191 на виробництво на поставку поліграфічної продукції. На виконання умов договору ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" виготовило та поставило ТОВ "МВК-ЛІДЕР" товар на суму 63 130,67грн.. ТОВ "МВК-ЛІДЕР" за отриманий товар розрахувалось частково 48 000,00грн.. З урахуванням наведеного сума боргу становить 15 130,67грн.. Неналежне виконання умов договору стало підставою для нарахування та стягнення з відповідача 39 550,24грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, пені в сумі 12 273,46грн., 3% річних в сумі 1 198,78грн... Зазначені обставини й стали підставою звернення з позовом до суду.

Ухвалою суду від 07.05.2015р. суддею Кожухар М.С. порушено провадження у справі №902/640/15.

16.06.2015р. від позивача надійшла уточнена позовна заява, яку суд з урахуванням п.3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року, розцінює як заяву про зменшення позовних вимог, про стягнення 46 506,60грн., що складається з боргу за поставлену продукцію з урахуванням індексу інфляції в сумі - 36 990,14грн.( 10 130,67грн. - борг, 26 859,47грн. - інфляційні нарахування), пені в сумі - 8 312,68грн.,3% річних в сумі - 1203,78грн. (а.с.66-70).

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 07.07.2015р. справу №902/640/15 передано на розгляд судді Грабику В.В., у зв'язку з перебуванням судді Кожухар М.С. на лікарняному.

Ухвалою суду від 08.07.2015р. справу №902/640/15 прийнято до свого провадження суддею Грабиком В.В. та призначено до розгляду в засіданні на 11.08.2015р..

11.08.2015р. від позивача надійшли пояснення наступного змісту. В п.1.1 договору №4464-І про надання правової допомоги від 10.03.2015р. було допущено технічну помилку та замість дати укладення договору №МПД0191 на виготовлення та поставку друкарської продукції між позивачем та відповідачем 14.08.2013р. помилково було зазначено "13.08.15р." (а.с.93).

11.08.2015р. від позивача надійшли пояснення наступного змісту. Предметом позову у справі №902/640/15 з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог є: 1) стягнення заборгованості за видатковою накладною №0004833 від 21.08.2014р. у сумі 10 130,67грн.; 2) стягнення інфляції з суми заборгованості за видатковими накладними: №0004333 від 24.06.2014р. в сумі 7642,67грн. за період часу з 10.07.14р. по 19.03.2015р.; за видатковою накладною №0004833 від 21.08.2014р. в сумі 19216,8грн. за період з 06.09.2014р. по 08.06.2015р.. Разом інфляція складає 26 859,47грн.; 3) стягнення пені за п.5.4 договору: за видатковою накладною №0004333 від 24.06.2014р. в сумі 3082,01грн.; за видатковою накладною №0004833 від 21.08.2014р. в сумі 5230,67грн.. Разом сума пені складає 8312,68грн.; 4) Стягнення 3% річних за ст. 625 ЦК України за видатковою накладною №0004333 від 24.06.2014р. в сумі 506,42грн.; за видатковою накладною №0004833 від 21.08.2014р. в сумі 697,36грн.. Разом 3% річних складають 1203,78грн. (а.с.97).

В судовому засіданні, 11.08.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та за обставин, вказаних в позові з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та письмових пояснень від 11.08.2015р..

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення вх.№6323 від 28.07.15р. (а.с.91).

Отже, судом вчинено усі можливі дії для повідомлення представника відповідача про час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З урахуванням наведеного вище та відповідно до ст.75 ГПК України , суд ухвалив про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

При розгляді справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

14.08.2013р. між ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" (виконавець) та структурним підрозділом "Молочний завод" товариства з обмеженою відповідальністю "МВК Лідер" (замовник) було укладено договір на виготовлення і поставу поліграфічної продукції. Договором передбачено наступне: виконавець зобов'язується виробляти і доставляти поліграфічну продукцію (далі - продукція) на підставі замовлень, які замовник направляє виконавцю (далі - замовлення), у відповідності до умов цього договору (п.1.1.); замовник зобов'язується приймати і оплачувати замовлену продукцію у відповідності до умов цього договору (п.1.2.); виробництво і постачання продукції здійснюється окремими партіями на підставі замовлень, кожне з яких узгоджується і підписується сторонами окремо по кожній партії продукції (п.2.1.); в замовленнях сторони обговорюють асортимент, кількість і вартість продукції, а також умови і терміни її поставки. Замовлення підлягають узгодженню сторонами за формою, прийнятою на підприємстві виконавця (п.2.2.); виконавець виставляє замовнику рахунок на оплату продукції. Оплата продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий банківської рахунок виконавця (п.5.2.); замовник проводить оплату продукції в наступному порядку: - передоплата в розмірі 50% вартості продукції - на протязі 3 - х (трьох) банківських днів, починаючи з дня виставлення рахунку виконавцем; - остаточний розрахунок - протягом 15 днів, з дня поставки продукції замовнику, що підтверджується завіреною замовником видатковою накладною на продукцію (п.5.3.); за порушення термінів оплати за виставленими рахунками - повністю або частково - замовник зобов'язується сплатити виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від простроченої суми - за кожен день прострочення оплати, включаючи день повного погашення замовником простроченої заборгованості (п.5.4.); договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і дійсний до 31 грудня 2013 року (п.10.1.) (а.с. 22-24).

Виконавцем було виставлено замовнику рахунки-фактури на оплату поставленого товару на суму 63130,67грн., а саме: №СФ-0001372 від 24.06.2014р. на суму 26 930,53грн., №СФ-0001856 від 20.08.2014р. на суму 36200,14грн. (а.с.29,34).

На виконання умов договору виконавець поставив, а замовник, через представника, який діяв за довіреностями №1035 від 23.06.2014р., №1414 від 20.08.2014р. (а.с.28, 33) отримав товар на суму 63 130,67грн., що стверджується видатковими накладними: №РН-0004333 від 24.06.2014р. на суму 26930,53грн., №РН-0004833 від 21.08.2014р. на суму 36200,14грн.. Накладні підписані представниками сторін та скріплені їх печатками (а.с.25, 30).

Замовник за отриманий товар розрахувався частково в сумі 53 000,00грн., що стверджується банківськими виписками: від 17.12.2014р. на суму 4 000,00грн., від 06.01.2015р. на суму 2 000,00грн.,від 08.01.2015р.на суму 2 000,00грн., від 19.03.2015р. на суму 20 000,00грн., від 06.04.2015р. на суму 20 000,00грн., від 07.05.2015р. на суму 5 000,00грн. (а.с. 35-39,56).

Згідно наданого позивачем письмового розрахунку, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог з відповідача належить стягнути борг у сумі 10 130,67грн.; інфляційні втрати в загальній сумі 26 859,47грн (за видатковою накладною від 24.06.2014р. в сумі 7642,67грн. за період часу з 10.07.14р. по 19.03.2015р. та за видатковою накладною від 21.08.2014р. в сумі 19 216,8грн. за період з 06.09.2014р. по 08.06.2015р.; пеню в загальній сумі 8 312,68грн. (за видатковою накладною від 24.06.2014р. в сумі 3082,01грн. за період з 10.07.2014р. по 10.01.2015р. та за видатковою накладною від 21.08.2014р. в сумі 5230,67грн. за період з 06.09.2014р. по 06.03.2015р.); 3% річних в загальній сумі 1 203,78грн., (за видатковою накладною від 24.06.2014р. в сумі 506,42грн. за період з 10.07.2014р. по 19.03.2015р. та за видатковою накладною від 21.08.2014р. в сумі 697,36грн. за період з 06.09.2014р. по 08.06.2015р. (а.с.71-79,97).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, які випливають з договору поставки.

ЦК України передбачено наступне: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530ч.1); за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655ч.1); відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ч.1.ч.2).

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності докази надані сторонами та які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2013р. між ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" (виконавець) та ТОВ МВК-ЛІДЕР" в особі структурного підрозділу "Молочний завод" (замовник) було укладено договір №МПД 0191 про виробництво та поставку поліграфічної продукції. На виконання умов договору виконавець поставив замовнику товар на суму 63 130,67грн.. Замовник за отриманий товар розрахувався частково в сумі 53 000,00грн.. Таким чином сума боргу становить 10 130,67грн..

З урахуванням наведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 10 130,67грн. основного боргу підлягають задоволенню. Обґрунтованість та правомірність заявлених позивачем вимог підтверджуються наданими ним та дослідженими судом письмовими доказами, а саме договором, видатковими накладними, рахунками на оплату, банківськими виписками, іншими наявними в справі документами.

Оскільки відповідач не провів розрахунок за отриманий товар в строк, передбачений п.5.3. договору, то він відповідно з вимогами ст. 612 ЦК України є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому наявні підстави для задоволення на підставі ст.231,ст.232 ГК України, ст.625 ч.2 ЦК України, п.5.4 договору вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8 312,68грн. (по накладній від 24.06.2014р. за період з 10.07.2014. по 10.01.2015р. в сумі 3082,01грн., по накладній від 21.08.2014р. за період з 06.09.2014р. по 06.03.2015р. в сумі 5230,67гр.); 3% річних в сумі 1203,78грн. (по накладній від 24.06.2014р. за період з 10.07.2014. по 19.03.2015р. в сумі 506,42грн., по накладній від 21.08.2014р. за період з 06.09.2014р. по 08.06.2015р. в сумі 697,36грн.) та інфляційних втрат.

Правильність розрахунку позивача перевірена судом з використанням калькулятора штрафів системи "Ліга Закон", при цьому судом враховані положення п.5.4 договору, яким сторони погодили нарахування пені за кожен день прострочки з урахуванням дня повного погашення заборгованості.

Разом з тим позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 26 859,47грн, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно проведеного судом підрахунку інфляційних втрат (порядок проведення підрахунку затверджений листом Верховного Суду України від 03.04.1997р. № 62-97 з використанням калькулятора штрафів системи "Ліга Закон") розмір інфляційних втрат по накладній від 24.06.2014р. за період з 10.07.2014р. по 19.03.2015р. становить 7 051,90грн., а по накладній від 21.08.2014р. за період з 06.09.2014р. по 08.06.2015р. становить 14 298,50грн. Загальна сума інфляційних втрат по двох накладних становить 21 350,40грн. (7 051,90+14 298,50=21350,40), яку й належить стягнути з відповідача.

З урахуванням наведеного, в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 5 509,07грн. (26 859,47 - 21 350,40=5509,07) слід відмовити.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на оплату послуг адвоката суд керувався наступним.

Як вбачається із матеріалів справи 10.03.2015 року між адвокатським об'єднанням "Адвокатська компанія "Верітас (виконавець) та ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" (клієнт) було укладено договір №4464-І про надання правової допомоги, яким встановлено фіксований розмір вартості послуг в суді першої інстанції - 5000,00грн. .

Підтвердженням того, що представник позивача по даній справі має статус адвоката є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1960 видане Дніпропетровською КДКА, на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 1 від 20.01.2009 р. (а.с.58).

Згідно платіжного доручення №508 від 12.03.2015р. ТОВ "Марцек-Друкарський Двір" сплачено на рахунок АО "Верітас" 9 000,00грн. за оплату послуг згідно договору №4464-І від 10.03.2015р. (а.с.48).

На виконання умов договору про надання правової допомоги адвокатське об"єдання "Адвокатська компанія "Верітас" надало ТОВ "Марцек -Друкарський Двр" послуги згідно п.2.1.1. договору на суму 5000,00грн., що стверджується актом здачі-прийомки послуг від 21.05.2015р. (а.с.57).

Вищий господарський суд України, роз'яснюючи питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у постанові пленуму №7 від 21.02.2013р. акцентував увагу на наступному. Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п.6.3.); вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи (п.6.5.).

З огляду на викладене вище та враховуючи, що договором про надання правової допомоги від 10.03.2015р. передбачена фіксована сума вартості послуг в суді першої інстанції в сумі 5000,00грн., надання яких підтверджується актом здачі-прийомки послуг від 21.05.2015р., а оплата - платіжним дорученням №508 від 12.03.2015р. , суд приходить до переконання в тому що витрати на оплату послуг адвоката слід відшкодувати в розмірі 5 000,00грн..

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 4-2 - 4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МВК-ЛІДЕР» (вул. Леніна, буд.284, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, код ЄДРЮОФОП 38329393) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марцек-Друкарський Двір» (вул. Будівельників. 34, м. Дніпропетровськ, 49055, код ЄДРЮОФОП 38298821) борг в сумі 10 130,67грн., інфляційні втрати в сумі 21 350,40грн., пеню в сумі 8 312,68грн., 3% річних сумі 1 203,78грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 610,57 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 5 000,00грн..

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 5 509,07грн..

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 серпня 2015 р.

Суддя Грабик В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "МВК ЛІДЕР" (вул. Леніна, 284, м. Шаргород, Шаргородський р-н, Вінницька обл., 23500).