КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р. Справа№ 925/303/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Іващенко М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Крутогуз Н. П. (довіреність № б/н від 03.04.2015)

від відповідача: Святелик Т. В. (довіреність № 83-к від 31.05.2013), Перцева С. М. (довіреність № 227 від 19.06.2015,

за участю посадової особи Берези В. В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

фізичної особи-підприємця Крутогуз Василя Григоровича

на рішення господарського суду Черкаської області від 24.04.2015

у справі № 925/303/15 (суддя Гура І.І.)

за позовом фізичної особи-підприємця Крутогуз Василя Григоровича

до Відділу культури Канівської районної державної адміністрації

про стягнення 8 210,53 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.04.2015 року у справі № 925/303/15 у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Крутогуз Василя Григоровича відмовлено повністю.

Прийняте рішення судом першої інстанції мотивоване тим що договір щодо купівлі-продажу товару між сторонами не укладений та накладні, на які посилається позивач як на підставу своїх правових вимог щодо поставки товару відповідачу, в графі "одержав" містять підпис, однак на ньому відсутня печатка відповідача і до накладних не додані довіреності відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів отримання товару відповідачем від позивача за накладними, на підставі яких заявлені позовні вимоги.

Не погодившись із вказаним рішенням, фізична особа-підприємець Крутогуз Василь Григорович подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 24.04.2015 року у справі № 925/303/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу скаржник обґрунтував тим, що відповідачем належним чином не доведене не отримання товару по видатковим накладним на які посилається позивач в позовній заяві. Позивач вказує, що придбання товарів в магазинах позивача підтверджено пояснювальними записками завгоспа районного будинку культури та колишнього директора будинку культури. Позивач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що відсутність печатки відповідача на накладних та відсутність довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей не доводить відсутність доказів отримання товару відповідачем

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року у справі № 925/303/15 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Крутогуз Василя Григоровича прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 22.06.2015.

Ухвалою суду від 22.06.2015 відкладено розгляд апеляційної скарги на 27.07.2015.

Ухвалою суду від 27.07.2015 продовжено строк вирішення спору та викликано у судове засідання, завгоспа районного будинку культури Цапа Дмитра Васильовича та колишнього директора районного будинку культури Березу Володимира Васильовича для дачі пояснень по справі.

В судовому засіданні 27.07.2015 оголошено перерву до 05.08.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 05.08.2015 підтримав подану апеляційну скаргу та просив апеляційний суд скасувати рішення господарського суду Черкаської області.

Представники відповідача в судовому засіданні 05.08.2015 заперечили на подану апеляційну скаргу та просили апеляційний суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Посадова особа Береза В. В. в судовому засіданні 05.08.2015 надав пояснення з приводу обставин справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач отримав від позивач товар на суму 8210,53 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 122, № 61, № 1, № 216, № 299, № 34, № 62, № 43; № 35, № 706, № 705 на загальну суму 8210,53 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з претензією від 26.12.2014 про погашення заборгованості в розмірі 5383,53 грн. по видатковим накладним № 122, № 61, № 1, № 216 від, № 299, № 34, № 62, № 43.

У відповідь на претензію відповідач повідомив, що в централізованій бухгалтерії відповідача знайдено накладні та рахунки, виписані позивачем за начебто отримані відповідачем товари протягом 2012-2013 р.р. Також відповідач у відповіді на претензію вказав, що:

- на оригіналі накладної № 62 не зазначена дата отримання товару, не вказано особу, якій довірено отримати товар, немає номера довіреності, за якою відповідач доручав би відповідній особі отримати цей товар, відсутній підпис одержувача товару;

- в рахунку до накладної № 62 не зазначено дату;

- в рахунку № 216 не зазначена дата, не вказано хто платник;

- в накладній № 299 не зазначена дата отримання товару, номер довіреності за якою відповідач доручив би відповідній особі отримати цей товар, відсутній підпис одержувача товару;

- в рахунку до накладної № 299 не зазначено дату

- в накладній №1 не зазначена дата отримання товару, номер довіреності , відсутній підпис одержувача товару;

- в рахунку до накладної № 1 теж не зазначено дату;

- в накладній № 61 не зазначена дата отримання товару, не вказано особу, якій довірено отримати товар, немає номера довіреності, відсутній підпис одержувача товару,

- в рахунку до накладної № 61 не зазначено дату.

Також відповідач вказує, що договору між сторонами підписано не було, зазначені вище рахунки та накладні за номерами № 62, № 216, № 299, № 1, № 61 зареєстровані у відповідача відповідним чином не були. Крім того вказані в претензії накладні за номерами № 34, № 43, № 122 в централізованій бухгалтерії відповідача взагалі відсутні. Зважаючи на вище викладене, заборгованість відповідача перед позивачем не визнає, посилаючись на відсутність підстав для сплати коштів за вказаними накладними.

Згідно з ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Пунктом 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7. Постанови Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначається, що нормою ст. 530 ЦК України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на видаткових накладних № 122, 216, 34, 43, 1 в частині отримання продукції проставлений підпис навпроти зазначеної посади - «головний бухгалтер» без зазначення прізвища особи та ще один підпис іншої особи в графі «одержав» без зазначення прізвища та посади особи.

На видаткових накладних № 61, № 62, № 35, № 706, № 705 в графі «одержав» проставлені підписи осіб без зазначення прізвища та посади особи.

На видатковій накладній № 299 в графі «одержав» проставлений підпис Сливи О. В. без зазначення посади особи.

Також матеріали справи містять письмові пояснювальні записки завгоспа та директора будинку культури Відділу культури Канівської районної державної адміністрації щодо отримання у позивача будівельних матеріалів, які використовувались для ремонту районного будинку культури.

Ухвалою суду від 27.07.2015 Київським апеляційним господарським судом викликано у судове засідання завгоспа районного будинку культури Цапа Дмитра Васильовича та колишнього директора районного будинку культури Березу Володимира Васильовича для дачі пояснень по справі. Зазначені посадові особи були викликані судом для дачі пояснень з приводу обставин отримання товару по спірним накладним та наявних в матеріалах справи пояснювальних записок від їх імені щодо отримання у позивача будівельних та оздоблювальних матеріалів для ремонту будинку культури Відділу культури Канівської районної державної адміністрації.

Цап Д. В. в судове засідання 05.08.2015 не з'явився, проте представники відповідача надали акт про свідчення завгоспа Канівського районного будинку культури в якому зазначено, що на підставі довіреності 23.03.2011року Цап Д.В. отримував у позивача лише одні двері.

Колегія суддів апеляційного господарського суду критично оцінює наданий відповідачем акт та не бере його до уваги, оскільки він не підписаний особисто завгоспом Канівського районного будинку культури Цап Д. В., а містить підписи сторонніх осіб, які зазначені працівниками районного будинку культури, що ставить під сумнів достовірність вказаної в акті інформації.

Викликаний в судове засідання для дачі пояснень колишній директор районного будинку культури Береза Володимир Васильович в судове засідання 05.08.2015 з'явився та пояснив, що в період коли він займав посаду директора районного будинку культури, він періодично отримував у позивача будівельні матеріали для проведення ремонту в будинку культури. В той же час, Береза В. В. не зміг пояснити які саме будівельні матеріали було отримано і коли, при цьому не зміг підтвердити отримання у позивача в період 2012 - 2013 року саме товарів, перелік який зазначений у спірних накладних, пояснивши, що не пам'ятає.

До матеріалів справи додано наказ № 11-к від 31.08.2012 про звільнення Берези В. В. з роботи директора районного будинку культури, а отже Береза В. В. у період з 31.08.2012 не був наділений повноваженнями на отримання будівельних матеріалів від імені відповідача, що суперечить доводам позивача про надання ним будівельних матеріалів в період 2012-2014років.

Враховуючи вищенаведене, у колегії суддів апеляційного господарського суду відсутні підстави для визнання вищевказаних пояснювальних записок від імені Берези В.В. і Цапа Д.В. належними доказами у справі. При цьому колегія також враховує, що з тексту наданих записок також неможливо встановити які саме будівельні матеріали та двері були отримані у позивача.

Також необхідно зазначити, що долучені до матеріалів справи накладні на отримання товару не обліковувались по бухгалтерії Відділу культури Канівської районної державної адміністрації.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи видаткові накладні про отримання товару не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тобто не можуть вважатися первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій. А саме, на спірній видатковій накладній № 299 відсутні дата і місце складання та на видаткових накладних відсутні зазначення посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інших доказів на отримання товару відповідачем на суму 8210,53 грн. по спірних накладних позивачем суду не надано.

Що стосується наданих представником позивача фото дверей, які на думку позивача було отримано представниками відповідача по спірним видатковим накладним, вони не підтверджують доводів позивача, і не беруться судом до уваги, оскільки на вказаних фото відсутні ідентифікуючи ознаки дверей (в тому числі невідомо місце їх встановлення), які б могли підтвердити зміст спірних видаткових накладних.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Черкаської області від 24.04.2015 року у справі № 925/303/15 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В той же час, доводи скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Крутогуз Василя Григоровича на рішення господарського суду Черкаської області від 24.04.2015 року у справі № 925/303/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 24.04.2015 року у справі № 925/303/15 залишити без змін.

3. Справу № 925/303/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич