УХВАЛА

12.08.2015Справа № 910/17507/15

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування", м.Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-авто", м.Київ,

про стягнення 14 123,50 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Бузінський А.В. - по дов.

від відповідача: не з'явився

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування", м.Київ звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-авто", м.Київ про стягнення 14 123,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається виплату Мартинюк Олені Юріївні, страхового відшкодування за договором №1400973 від 27.03.2014р. добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого, на думку заявника, у Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" виникло право вимоги до відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судові засідання 29.07.2015р. та 12.08.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи з огляду на наявні в матеріалах справи поштові повідомлення №794, №786, №028, №010.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши представлені позивачем в обґрунтування своїх вимог документи, господарський суд встановив.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За змістом п.2.3 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

У п.4.9 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку ст.38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Наразі, суд зазначає, що ухвалою від 10.07.2015р. господарським судом міста Києва було зобов'язано позивача на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування надати суду оригінали (для огляду) і належно засвідчені копії статуту (положення) та виписки про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з обслуговуючих банків про наявність відкритих рахунків та їх реквізити; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору; всі додатки та додаткові угоди до договору №1400973 від 27.03.2014р. добровільного страхування наземного транспорту; докази сплати страхувальником страхових платежів відповідно до п.1.14 договору №1400973 від 27.03.2014р.; письмові пояснення стосовно правових підстав перерахування страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.10.2014р., на рахунок СПД Донської Т.В.; докази надання вигодонабувачем згоди на перерахування страхового відшкодування за договором №1400973 від 27.03.2014р. в розмірі 10 786,50 грн. за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 30.10.2014р., на рахунок СПД Донської Т.В.; докази виконання СПД Донською Т.В. робіт, пов'язаних з ремонтом пошкоджень, завданих транспортному засобу марки Volkswagen, державний номер АІ 1787 ЕК, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.10.2014р.; у судове засідання представити оригінали доданих до позовної заяви документів (для огляду).

У судовому засіданні 29.07.2015р. представником позивача вимог ухвали суду в повному обсязі не виконано, поважних причин для ненадання витребуваних судом документів не повідомлено.

Приймаючи до уваги невиконання учасниками процесу вимог суду щодо надання витребуваних документів, а також необхідність витребування нових доказів, що є необхідними для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, судом ухвалено відкласти розгляд справи на 12.08.2015р., а також зобов'язано позивача надати оригінали (для огляду) і належно засвідчені копії статуту (положення) та виписки про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з обслуговуючих банків про наявність відкритих рахунків та їх реквізити; документально підтверджений обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми страхового відшкодування; всі додатки та додаткові угоди до договору №1400973 від 27.03.2014р. добровільного страхування наземного транспорту; докази сплати страхувальником страхових платежів відповідно до п.1.14 договору №1400973 від 27.03.2014р.; докази виплати страхового відшкодування в розмірі 3 337 грн. безпосередньо страхувальнику; письмові пояснення стосовно правових підстав перерахування страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.10.2014р., на рахунок СПД Донської Т.В.; докази надання вигодонабувачем згоди на перерахування страхового відшкодування за договором №1400973 від 27.03.2014р. в розмірі 10 786,50 грн. за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 30.10.2014р., на рахунок СПД Донської Т.В.; докази виконання СПД Донською Т.В. робіт, пов'язаних з ремонтом пошкоджень, завданих транспортному засобу марки Volkswagen, державний номер АІ 1787 ЕК, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.10.2014р.; у судове засідання представити оригінали доданих до позовної заяви документів (для огляду).

У засіданні суду, що відбулось 12.08.2015р. представником позивача в черговий раз витребуваних судом документів в повному обсязі не представлено.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що станом на момент вчинення спірної дорожньо-транспортної пригоди саме відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність Лєпєшкова Івана Олексійовича як власника/водія автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номер АА 5550 АЕ.

Одночасно, представником позивача в судовому засіданні 12.08.2015р. зазначено про неможливість надати пояснення стосовно того, що за даними Моторного (транспортного) страхового бюро України, цивільно-правову відповідальність власника вказаного автомобіля станом на 30.10.2014р. застраховано іншою страховою компанією. При цьому, Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" подано до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Поважних причин неподання відповідних доказів позивач не повідомив.

Наразі, судом враховано, що позивачем не представлено доказів виникнення труднощів в наданні певного доказу, не заявлено відповідного клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи по суті.

Ненадання позивачем витребуваних доказів, які мають істотне значення для вирішення спору по суті, а також відсутність у суду можливості огляду оригіналів тих документів, що наявні у справі, унеможливлює всебічний, повний та об'єктивний розгляд всіх обставин судової справи та прийняття правильного, мотивованого рішення, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності підтверджених належними доказами, як це передбачено ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що цивільно-правову відповідальністю Лєпєшкова Івана Олексійовича, як особи, яку було визнано винною в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 30.10.2014р. під час керування автомобілем марки Mercedes-Benz, державний номер АА 5550 АЕ, було застраховано Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант-авто".

Отже, виходячи з фактичних обставин справи та позиції Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги невиконання позивачем без поважних причин вимог суду щодо надання доказів по справі, позов Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування", м.Київ до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-авто", м.Київ про стягнення 14 123,50 грн. підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Згідно з п.5.6 Постанови №7 від 21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується господарським судом, який розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Приймаючи до уваги підстави залишення позову без розгляду, у відповідності до ст.7 Закону України "Про судовий збір" судовий збір підлягає поверненню позивачу.

За таких обставин, керуючись ст.ст.4-3, 33, 49, п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування", м.Київ до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-авто", м.Київ про стягнення 14 123,50 грн..

Повернути Приватному акціонерному товариству "Просто-страхування" (04050, м.Київ, Шевченківський район, вул.Герцена, буд.10, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 827 грн., сплачений на підставі платіжного доручення №9772 від 02.07.2015р.

Роз'яснити Приватному акціонерному товариству "Просто-страхування", що після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Суддя М.О. Любченко