РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа № 19/5007/1173-Б/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Кушнірук Р.В.

за участю представників:

від арбітражного керуючого (апелянта): не з'явились

від ініціюючого кредитора: не з'явились

від боржника: не з'явились

від арбітражного керуючого Шведюк Л.П.: Шведюк Л.П. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1182 від 16.07.2013 року)

від кредитора ТОВ "Кохан Трейд": Підлісний В.О. (довіреність №15 від 12.05.2015 року)

від інших кредиторів: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Арбітражного керуючого Левкович Олени Кононівни на ухвалу господарського суду Житомирської області від 03.06.2015 року у справі № 19/5007/1173-Б/12 (суддя Омельян О.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг"

до Відкритого акціонерного товариства "Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області (суддя Омельян О.С.) від 03 червня 2015 року у справі №19/5007/1173-Б/12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» до боржника Відкритого акціонерного товариства «Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій» про банкрутство, серед іншого, було відмовлено у задоволенні клопотання від 15.04.2015 року ТОВ "КОХАН ТРЕЙД" про усунення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Левкович О.К., скаргу ТОВ "Кохан Трейд" від 27.05.2015 року на дії розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Левкович О.К. задоволено; усунено арбітражного керуючого Левкович О.К. від виконання обов'язків розпорядника майна ВАТ "Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій". Також було призначено арбітражного керуючого Шведюк Л.П. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1182 від 16.07.2013 року) розпорядником майна ВАТ "Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій" /т.14, а.с.76-85/.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що встановлені судом порушення під час виконання арбітражним керуючим Левкович О.К. обов'язків розпорядника майна боржника визнаються доведеними і такими, що у своїй сукупності є достатніми для висновку про неналежне виконання покладених на арбітражного керуючого обов'язків. Допущені порушення вплинули на тривалість провадження у справі. Тому діяльність арбітражного керуючого Левкович О.К у справі є такою, що проводилась без урахування інтересів усіх кредиторів і боржника, а арбітражний керуючий фактично у справі діяв не сумлінно.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, арбітражний керуючий Левкович Олена Кононівна звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 03.06.2015 року по справі №19/5007/1173-Б/12 в частині задоволення скарги ТОВ «Кохан Трейд» від 27.05.2015 року на дії розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Левкович О.К.; усунення арбітражного керуючого Левкович О.К. від виконання обов'язків розпорядника майна ВАТ «Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій»; призначення арбітражного керуючого Шведюк Л.П. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1182 від 16.07.2013 року) розпорядником майна ВАТ «Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій» /т.14, а.с.102-109/. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що перелік обов'язків розпорядника майна є вичерпним. Нова редакція закону (пункт 3 статті 22) містить обов'язок розпорядника майна не пізніш двох місяців від дня порушення справи про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника, але розгляд даної справи здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Таким чином, цим законодавчим актом не передбачено обов'язок розпорядника майна боржника організувати та провести інвентаризацію майна боржника; щодо забезпечення збереження майна боржника, то охорону підприємства здійснювала охоронна фірма. В матеріалах справи є акт про недопуск розпорядника майна та кредиторі на територію підприємства працівниками охоронної фірми без вказівки керівника, телефон якого не відповідав, а тому охорона майна забезпечена була; крім того, розпорядник майна не є працівником (штатним, позаштатним) боржника. Інвентаризація проводиться у відповідності до Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року №879. З вимог Положення вбачається, що керівник підприємства своїм наказом створює інвентаризаційну комісію, затверджує результати роботи інвентаризаційної комісії, контроль за виконанням наказу також здійснює керівник підприємства. Відповідно до пункту 14 статті 13 Закону розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника. Отже, сама вимога суду до розпорядника майна про надання доказів проведення разом з боржником інвентаризації усіх активів боржника є протизаконною; запити про надання інформації було направлено на адресу боржника неодноразово, але боржник листом №109 від 12.09.2014 року повідомив, що на дату отримання письмового запиту від 28.07.2014 року не було продовжено строк розпорядження майно та строк повноважень розпорядника майна, ухвала оскаржена та не набрала законної сили. Після повторного запиту про надання документів, листом №11 від 22.01.2015 року було надано тільки копію фінансового звіту форм 1м за 2011 рік та звіт про фінансові результати форми №2м та копію фінансового звіту форма №1-м за 2013 рік та звіт про фінансові результати форма №2. На підприємстві було вилучено документацію (акт виїмки) та копії документів не збереглось; становище боржника на товарних ринках за період провадження у справі про банкрутство не досліджувалось, оскільки виробництво будівельних (гідротехнічних) конструкцій було зупинено в 2008 році, виробництво щебеню припинилось після вилучення лізинговою компанією в 2010 році техніки; твердження суду, що розпорядником майна не отримано відповіді з Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті також є помилковим. Дійсно, запити направлялись кілька разів та суду надавались докази направлення, але листом №510-05/2/3-15 від 21.04.2015 року інспекцією було повідомлено про відсутність, зареєстрованих за боржником суден.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 06 липня 2015 року у справі №19/5007/1173-Б/12 було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу арбітражного керуючого Левкович О.К. до провадження та призначено дату судового засідання на 16 липня 2015 року /т.14, а.с.100, 101/.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №01-07/110 від 10 липня 2015 року "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ", у зв'язку із перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) по справі №19/5007/1173-Б/12 Юрчука М.І., призначено повторний автоматичний розподіл справи та визначено наступну колегію суддів: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10 липня 2015 року справу №19/5007/1173-Б/12 було прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Від кредитора 5 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кохан Трейд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що арбітражним керуючим Левкович О.К. незважаючи на вимоги законодавства та вимоги ухвал господарського суду Житомирської області у справі №19/5007/1173-Б/12 на протязі двох з половиною років з моменту призначення її розпорядником майна лише частково виконувались свої обов'язки. Протягом строку розпорядження майном, арбітражним керуючим (розпорядником майна) Левкович О.К. не вживалось ніяких заходів щодо захисту майна боржника, а також не було досліджено, яке майно підлягає захисту. Загальні збори кредиторів, які було призначено розпорядником майна на 30.10.2014 року не відбулось, через те, що розпорядник майна відмовилась надати представникам кредиторів докази того, що нею було належним чином направлено повідомлення всім кредиторам про такі збори. На загальних зборах, які було призначено арбітражним керуючим (розпорядником майна) на 10.11.2014 року, арбітражний керуючий також відмовилась надати докази того, що нею було належним чином повідомлено всіх кредиторів. Арбітражним керуючим Левкович О.К. за весь час розпорядження майном не було спільно розглянуто з боржником жодної кредиторської вимоги.

Від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «УКІО БАНК ЛІЗИНГ» надійшов відзив №09/07 від 14.07.2015 року на апеляційну скаргу, у якому останній апеляційну скаргу арбітражного керуючого Левкович О.К. підтримує, просить її задовольнити повністю з підстав, вказаних у апеляційній скарзі. Крім того, просить суд розглядати справу за відсутності представника ТОВ «УКІО БАНК ЛІЗИНГ».

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16 липня 2015 року у справі №19/5007/1173-Б/12 розгляд апеляційної скарги Левкович О.К. було відкладено на 24 липня 2015 року.

16 липня 2015 року через канцелярію суду боржником - Відкритим акціонерним товариством «Озерянський комбінат залізобетонних та гідротехнічних конструкцій» було подано відзив на апеляційну скаргу. В обгрунтування своїх доводів зазначає, що арбітражним керуючим при здійсненні повноважень розпорядника майна боржника неодноразово допускалися порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та вимог господарського суду, що підтверджується матеріалами справи, а саме: в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення кредиторів про результати розгляду їх вимог до боржника; не проведено інвентаризацію майна боржника тому що, на її думку, Законом про банкрутство на розпорядника майна не покладено обов'язку проведення інвентаризації; щодо дебіторської заборгованості боржника розпорядником майна надавались пояснення про те, що дане питання станом на час розгляду справи нею не досліджено за браком часу. Зазначені твердження арбітражного керуючого Левкович О.К. висувались після більш як двох років з дня порушення провадження у справі про банкрутство. Порушення під час виконання арбітражним керуючим Левкович О.К. обов'язків розпорядника майна боржника є доведеними і такими, що у своїй сукупності є достатніми для висновку про неналежне виконання покладених на арбітражного керуючого обов'язків.

24 липня 2015 року від кредитора 5 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кохан Трейд» надійшло доповнення до відзиву від 10.07.2015 року, у якому останні зазначає, що 21 липня 2015 року йому стало відомо, що Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області розглядалась скарга Костевич Василя Петровича (акціонер ВАТ "Озерянський КЗБГК") від 21.04.2015 року №9 на бездіяльність розпорядника майна (арбітражного керуючого) Левкович О.К.. Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області своїм листом від 23.07.2015 року №13660/20/2.2-22 повідомило, що за результатами проведеної перевірки комісією складено довідку про результати позапланової невиїзної перервірки діяльності арбітражного керуючого Левкович О.К. від 14.07.2015 року №14/1, згідно якої виявлено порушення: абзацу п'ятого частини 9 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції, чинній до 19.01.2013 року, стосовно вжиття заходів щодо захисту майна боржника; абзацу першого частини 10 статті 13 Закону №2343, в частині неповідомлення керівника або органу управління боржника щодо виконання ними вимог, передбачених частинами 11, 12 та 13 статті 13 Закону №2343.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24 липня 2015 року у справі №19/5007/1173-Б/12 було продовжено строк розгляду спору по справі на 15 днів та відкладено розгляд справи на 05 серпня 2015 року /т.14, а.с.205/.

Безпосередньо в судовому засіданні 05 серпня 2015 року представники кредитора 5 та арбітражного керуючого Шведюк Л.П. заперечили проти апеляційної скарги.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином /т.14, а.с.207-216/.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників апелянта, боржника, арбітражного керуючого та кредитора 5, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа № 19/5007/1173-Б/12 про банкрутство ВАТ "Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій" .

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Житомирської області від 19.12.2012 року.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 11.08.2014 року, зокрема, затверджено реєстр вимог кредиторів.

27 травня 2015 року до господарського суду Житомирської області від кредитора 5 - ТОВ «Кохан Трейд» надійшла скарга на дії та бездіяльність розпорядника майна банкрута арбітражного керуючого Левкович О.К.

Вказана скарга обгрунтована наступним.

На думку скаржника, розпорядником майна боржника не виконано вимоги Закону про банкрутство щодо спільного з боржником розгляду заяв з вимогами кредиторів до боржника, повідомлення кредиторів про результати розгляду їх вимог та включення до реєстру.

Також у поданій скарзі скаржник посилався на те, що розпорядником майна боржника не виконано обов'язки щодо ведення реєстру вимог кредиторів, не виконано вимог ухвали господарського суду від 11.12.2012, а саме: не підготовлено довідку про заборгованість по заробітній платі з вказівкою фізичних осіб, суми та періоду за який та утворилась.

Згідно з поясненнями представника скаржника, наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, розпорядник майна начебто не розглядав спільно з боржником відповідні заяви, натомість, незалежно від позиції боржника надавав до суду свою особисту неузгоджену з боржником позицію щодо вимог кредиторів. При цьому, незважаючи на заперечення боржника щодо задоволення вимог деяких кредиторів, розпорядником майна, вчинялись дії щодо визнання таких вимог.

Розпорядником майна боржника було надано суду першої інстанції пояснення, що нею було розглянуто усі заяви з вимогами боржника та про результати розгляду було повідомлено кредиторів і боржника. Думка боржника та розпорядника майна боржника дійсно щодо окремих заяв була різною. Довідка про заборгованість із заробітної плати була надана до суду.

Згідно з частиною 9 статті 13 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов'язаний розглядати разом з посадовими особами боржника копії заяв кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли до господарського суду та надіслані боржнику, а також вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку.

Боржник разом з розпорядником майна боржника за наслідками розгляду вимог кредиторів повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обгрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд (частина 3 статті 14 Закону про банкрутство).

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди тощо (частина 6 статті 14 Закону про банкрутство).

Вирішуючи питання про обґрунтованість скарги у зазначеній частині місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що арбітражний керуючий не обмежений за результатами розгляду кредиторських вимог думкою боржника щодо таких вимог. Більше того, арбітражний керуючий зобов'язаний об'єктивно і безсторонньо розглядати заявлені кредиторами вимоги і надавати суду та кредиторам власну думку щодо обґрунтованості вимог.

З урахуванням того, що судами не встановлено порушення розпорядником майна боржника вимог Закону про банкрутство щодо порядку розгляду заяв з вимогами боржника, судом першої інстанції правомірно визнано подану скаргу у цій частині необґрунтованою.

Разом з тим, як вірно встановлено господарським судом Житомирської області, в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення кредиторів про результати розгляду їх вимог до боржника (як самі письмові повідомлення, так і безпосередньо документи, які б свідчили про їх направлення кредиторам). Не надано судам обох інстанцій таких доказів і розпорядником майна боржника. Викладене в сукупності з наданими ТОВ «Кохан Трейд» поясненнями про неотримання письмового повідомлення щодо вимог цього кредитора підтверджує допущення розпорядником майна боржника вимог частини 3 статті 14 Закону про банкрутство щодо порядку повідомлення кредиторів про результати їх вимог.

Крім того, судами встановлено, що у матеріалах справи міститься реєстр вимог кредиторів /т.7, а.с.187-190/ підписаний керівником боржника, до якого включено вимоги кредиторів та інформацію про розмір заборгованості боржника по заробітній платі.

З підстав викладеного, доводи скарги в частині не ведення реєстру вимог кредиторів судами визнаються необґрунтованими. Ураховуючи наявну в реєстрі вимог інформацію щодо заборгованості із заробітної плати, а також те, що в матеріалах справи наявна довідки боржника про розмір такої заборгованості /т.7, а.с.103-106/ не знайшли свого підтвердження і доводи скарги стосовно того, що не підготовлено довідку про заборгованість по заробітній платі з вказівкою фізичних осіб, суми та періоду за який та утворилась.

Також скаржником зазначалося про те, що розпорядником майна боржника не вживались заходи щодо захисту майна боржника. Господарським судом Житомирської області розглянуто дані доводи скарги в сукупності із доводами щодо неналежного виконання розпорядником майна боржника вимог ухвали суду від 05.03.2015 року в частині проведення інвентаризації майна та інших активів боржника, у тому числі дебіторської заборгованості боржника, оскільки захисту майна передує визначення усієї сукупності (фактичного обсягу) активів боржника. Тому без проведення розпорядником майна боржника у визначеному нормативними актами порядку інвентаризації активів боржника неможливо виконати вимоги Закону про банкрутство в частині захисту майна боржника.

На викладені зауваження кредитора щодо такої бездіяльності розпорядником майна боржника надавалися пояснення, що, на її думку, Законом про банкрутство на розпорядника майна не покладено обов'язку проведення інвентаризації, а заходи із збереження збереженням майна вона вчиняла, оскільки охорону майна боржника здійснює воєнізована охорона, на вимогу суду нею проведено інвентаризацію основних засобів боржника та проведено огляд майна боржника безпосередньо за місцем знаходження боржника.

Щодо дебіторської заборгованості боржника розпорядником майна у судовому засіданні місцевого суду надавалися пояснення про те, що дане питання станом на час розгляду справи не досліджено за браком часу. Також надано пояснення, що інвентаризацію інших активів боржника, крім основних засобів, також розпорядником ще не проведено.

Представником боржника Патюк О.О. на запитання суду першої інстанції було повідомлено, що розпорядник майна лише одного разу за весь період процедури розпорядження майном боржника приїздила на підприємство для проведення інвентаризації, проте, лише частково обійшла територію підприємства та, при цьому, просила керівника боржника самостійно провести таку інвентаризацію та самостійно оформити документацію та надати їй, що і було зроблено.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.03.2015 року у зв'язку із відсутністю в матеріалах справи на час зміни складу суду у справі відомостей про інвентаризацію активів і зобов'язань боржника було зобов'язано розпорядника майна боржника надати в наступне засідання суду докази проведення разом з боржником інвентаризації усіх активів боржника.

У судовому засіданні 24.04.2015 року місцевим судом було встановлено, що вимоги вказаної ухвали розпорядником майна боржника не виконано, тому було повторно зобов'язано вчинити аналогічні дії.

13.05.2015 року розпорядником майна боржника до господарського суду Житомирської області подано інвентаризаційний опис № 1 від 12.05.2015 року основних засобів, які числяться на балансовому рахунку №103, 104, 105, 106, 109 із зазначенням 38 матеріальних цінностей у інвентаризаційному описі; інвентаризаційний опис № 2 від 12.05.2015 року основних засобів, які числяться на балансовому рахунку №103, 104, 106, 109 із зазначенням 12 матеріальних цінностей у інвентаризаційному описі; інвентаризаційний опис № 3 від 12.05.2015 року основних засобів, які числяться на балансовому рахунку №121, 127 із зазначенням 3 матеріальних цінностей у інвентаризаційному описі; інвентаризаційний опис № 4 від 12.05.2015 року основних засобів, які числяться на балансовому рахунку №130, 104, 106, 109 із зазначенням 6 матеріальних цінностей у інвентаризаційному описі; інвентаризаційний опис № 5 від 12.05.2015 року основних засобів, які числяться на балансовому рахунку №130, 104, 106, 109 із зазначенням 5 матеріальних цінностей у інвентаризаційному описі; акт інвентаризації наявності грошових коштів, цінностей (каса підприємства) від 12.05.2015 року.

У судовому засіданні 13.05.2015 року судом першої інстанції вірно встановлено, що на час проведення судового розгляду справи інвентаризацію активів і зобов'язань боржника у повному обсязі не проведено. Зокрема не інвентаризовано: усі основні засоби та нематеріальні активи; бланки суворої звітності; каса та цінні папери; розрахунки з дебіторами та кредиторами; незавершене виробництво, незавершене капітальне будівництво та незавершений ремонт.

Інвентаризація на підприємстві має здійснюватись у порядку, визначеному Положенням про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879.

Судами встановлено, що інвентаризацію боржника проведено з порушенням вимог зазначеного Положення. Так інвентаризаційні описи №3 /т.13, а.с. 170/ та №6 /т.13, а.с. 179/ від імені члена інвентаризаційної комісії та одночасно як матеріально відповідальної особи підписані т.в.о. голови правління боржника Патюк О.О. Інші, крім опису № 4, описи не містять підписів матеріально-відповідальної особи.

Підписів розпорядника майна боржника відповідні описи, крім опису № 6, не містять, що частково підтверджує надані пояснення голови правління боржника Патюк О.О. щодо проведення інвентаризації боржника без фактичної участі у цьому процесі розпорядника майна боржника.

Також у судовому засіданні 03.06.2015 місцевим господарським судом вірно встановлено, що інвентаризаційні відомості в частині автомобільного транспорту боржника містять відмінності відносно обліку органу, уповноваженого вести реєстрацію автомобільної техніки. На питання суду щодо вжиття розпорядним майна заходів до усунення таких розбіжностей або відповідних заходів захисту майна боржника розпорядником майна боржника повідомлено, що цим питанням має займатись боржник.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про неналежне виконання розпорядником майна боржника вимог ухвал суду від 12.03.2015 року та від 24.04.2015 року в частині проведення інвентаризації, а також вимог Закону про банкрутство в частині охорони майна боржника.

У поданій скарзі також зазначено про невиконання розпорядником майна боржника вимог Закону про банкрутство щодо здійснення аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках, виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

Розпорядником майна боржника заперечено щодо скарги в цій частині з підстав того, що у квітні 2015 нею було подано до суду аналіз фінансово-господарської діяльності боржника за період 2009-2012 років.

Колегією суддів встановлено, що 21.04.2015 року до суду розпорядником майна боржника було подано вказаний аналіз /т. 12, а.с. 173/.

Відтак доводи скарги щодо непроведення розпорядником майна боржника аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства є необгрунтованими. Разом з тим, ухвалою суду від 11.08.2014 року розпорядника майна боржника було зобов'язано надати в наступне судове засідання - 25.09.2014 докази проведення відповідного аналізу. Вимоги щодо надання до суду аналізу було викладено і в ухвалах суду від 25.09.2014 року, 18.11.2014 року, 11.12.2014 року, 13.01.2015 року, 03.02.2015 року. Проте, як було зазначено, такий аналіз було подано до суду лише 21.04.2015, він не містить відомостей щодо інвестиційної діяльності боржника та становища боржника на товарних ринках, а при проведенні аналізу не бралося до уваги розмір дебіторської заборгованості боржника, нематеріальні активи боржника, незавершене виробництво тощо.

Також судами встановлено, що у той час, як провадження у справі було порушено 19.10.2012 року, із запитом про надання копій звітних фінансових документів для проведення відповідного аналізу розпорядник майна боржника звернулась до боржника лише 27.03.2015 року і лише 02.04.2015 такі матеріали боржником було надано /т.12, а.с. 219/.

Матеріали справи не містять аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках за період провадження у справі про банкрутство. Відтак, розпорядник майна боржника неналежним чином виконав вимоги зазначених ухвал суду та вимог Закону про банкрутство в частині проведення аналізу господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках.

Також скаржник посилався на порушення арбітражним керуючим обов'язків щодо повідомлення кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів у 10-денний строк після винесення ухвали за результатами попереднього засідання про час і місце проведення зборів кредиторів та організації їх проведення.

Розпорядник майна заперечила щодо даної обставини пояснивши, що у зв'язку із оскарженням ухвали суду за результатами попереднього засідання в апеляційному порядку дію судового рішення було зупинено.

Доводи скарги в зазначеній частині з підстав, викладених у даній ухвалі щодо обставин повноважності проведених зборів кредиторів від 10.11.2014 є необґрунтованими, а порушення 10-денного строку на повідомлення кредиторів після винесення судом ухвали за результатами попереднього засідання про час і місце проведення зборів кредиторів боржника є формальним.

У поданій скарзі наведено також доводи невиконання розпорядником майна боржника обов'язків щодо надання державному органу з питань банкрутства відомостей для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство.

Розпорядником майна боржника у судовому засіданні господарського суду Житомирської області було заперечено щодо таких доводів та надано пояснення щодо належного виконання таких обов'язків.

Судами обох інстанцій встановлено, що матеріали справи містять докази виконання арбітражним керуючим зазначених вимог. Інформації до суду про зауваження до арбітражного керуючого з боку відповідних органів після липня 2013 не надходило. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 у справі № 810/3622/13-а поновлено участь арбітражного керуючого Левкович О.К. в автоматизованій системі з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

З наведених підстав необґрунтованими є доводи скарги в зазначеній частині.

Також серед підстав до усунення арбітраржного керуючого від виконання обов'язків розпорядника майна у справі зазначено невиконання арбітражним керуючим обов'язків щодо надання суду та комітету кредиторів звіту про свою діяльність, відомостей про фінансове становище боржника, пропозицій щодо можливості відновлення платоспроможності боржника.

Розпорядником майна боржника заперечено щодо викладених доводів, надано пояснення про періодичне надання суду та комітету кредиторів інформації про свою діяльність, фінансове становище боржника, а пропозиції щодо відновлення платоспроможності боржника було розглянуто комітетом кредиторів при прийнятті рішення про внесення клопотання про призначення санації боржника.

Судом встановлено, що протокол зборів кредиторів від 16.04.2015 року, які визнано судом повноважними, містить інформацію про повідомлення кредиторів щодо діяльності розпорядника майна боржника проте не містить висновків зборів кредиторів щодо оцінки такої діяльності /т.12, а.с.124/. Із протоколу засідання комітету кредиторів боржника від 16.04.2015 року /т.12, а.с.131/ вбачається про прийняття комітетом кредиторів рішення про затвердження звіту розпорядника майна боржника, який, як зазначено у протоколі, додається до протоколу. Разом з вказаним протоколом до суду подано звіт розпорядника майна боржника станом на 10.11.2014 року /т.12, а.с.135/ та клопотання про введення процедури санації боржника і призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Левкович О.К.

Згідно із вимогами частини 9 статті 13 Закону про банкрутство розпорядник майна боржника зобов'язаний надавати суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника

Згідно із правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 22.05.2013 року у справі № 5009/3336/12, частина 9 статті 13 Закону про банкрутство покладає на розпорядника майна обов'язок здійснення аналізу фінансової та господарської діяльності боржника та надання господарському суду і комітету кредиторів звіту про свою діяльність, відомостей про фінансове становище боржника. Отже, відомості про актив боржника мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна) про фінансово - майновий стан боржника, а також у балансі боржника. З метою виконання покладених на розпорядника майна обов'язків розпорядник майна боржника не позбавлений можливості звернутися до суду з метою відсторонення керівника від посади у порядку статті 12 Закону про банкрутство у разі не надання боржником відповідних фінансових документів.

Колегією суддів встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення суду про факти порушення законодавства керівником підприємства боржника та про створення перешкод його діям як розпоряднику майна, як не надходило до місцевого господарського суду і клопотання про припинення повноважень керівника ВАТ "Озерянський комбінат залізобетонних гідротехнічних конструкцій" або усунення його від посади.

Згідно із частиною 7 статті 13 Закону про банкрутство розпорядник майна боржника призначається судом на строк не більше ніж на 6 місяців і цей строк може бути продовжений або скорочений за клопотанням комітету кредиторів чи самого розпорядника майна.

З урахуванням результатів касаційного розгляду питання розміру конкурсної заборгованості боржника було вирішено за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду про затвердження реєстру вимог кредиторів від 11.08.2014 року.

Разом з тим, поданий до суду звіт за результатами процедури розпорядження майном боржника не містить відомостей про активи та пасиви боржника. Станом на момент подачі такого звіту розпорядником майна боржника не отримано відомості з усіх установ, що можуть обліковувати активи боржника, зокрема, з Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, та, як встановлено судом, не проведено у повному обсязі інвентаризацію боржника.

У той же час, процедура розпорядження майном боржника триває з 19.10.2012 року. Арбітражного керуючого Левкович О.К було призначено розпорядником майна боржника 11.12.2012 року і її повноваження неодноразово судом продовжувались.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до висновку про реальну можливість у розпорядника майна упродовж значного проміжку часу належним чином та за визначеною формою скласти звіт розпорядника майна боржника за результатами процедури розпорядження майном, подати його на розгляд комітету кредиторів боржника і суду. Разом з тим, цього розпорядником майна належним чином зроблено не було. Тому доводи скарги у викладеній частині є обгрунтованими.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство розпорядник майна - фізична особа, на яку у встановленому цим Законом порядку покладаються повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 5 статті 3-1 зазначеного Закону арбітражний керуючий зобов'язаний: здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 6 статті 3-1 Закону про банкрутство, при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при здійсненні своїх повноважень розпорядник майна зобов'язаний діяти добросовісно, розумно, враховувати інтереси боржника та його кредиторів. Розпорядник майна несе відповідальність за неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 9 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний:

- розглядати разом з посадовими особами боржника копії заяв кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли до господарського суду у зв'язку з порушенням справи про банкрутство та надіслані боржнику в установленому цим Законом порядку;

- вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку;

- повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником;

- вживати заходів для захисту майна боржника;

- аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках;

- виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства;

- скликати збори кредиторів;

- надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство;

- надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

- виконувати інші функції, передбачені цим Законом.

Встановлені судами обох інстанцій порушення під час виконання арбітражним керуючим Левкович О.К. обов'язків розпорядника майна боржника судами визнаються доведеними і такими, що у своїй сукупності є достатніми для висновку про неналежне виконання покладених на арбітражного керуючого обов'язків. Допущені порушення вплинули на тривалість провадження у справі. Тому діяльність арбітражного керуючого Левкович О.К у справі є такою, що проводилась без урахування інтересів усіх кредиторів і боржника, а арбітражний керуючий фактично у справі діяв не сумлінно.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 03.06.15 року у справі №19/5007/1173-Б/12 залишити без змін, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Левкович Олени Кононівни - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 19/5007/1173-Б/12 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.