ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 рокуСправа № 912/2422/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Є.М. Наливайко, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2422/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбудмонтаж"

про стягнення 17323,77 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не був присутнім;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 15.08.2014,

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ "ПриватБанк", Позивач) звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбудмонтаж" (надалі - ТОВ "Центрбудмонтаж", Відповідач) коштів у загальній сумі 17323,77 грн, із яких: 8256,57 грн заборгованості за кредитом, 4726,42 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 3217,37 грн пені та 1123,41 грн заборгованості з комісії за користування кредитом з тих підстав, що Відповідач порушив зобов'язання за договором банківського обслуговування.

Ухвалою від 26.06.2015 господарським судом позовну заяву прийнято та порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 22.07.2015.

Позивач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.57).

Відповідач 06.07.2015 подав господарському суду відзив на позов, у якому зазначає, що погоджується із основною сумою заборгованості у розмірі 8256,57 грн, проте не має змоги висловити своєї думки щодо визнання чи невизнання розмірів заборгованості зазначених у позовній заяві за відсотками (4726,42 грн) та комісією (1123,41 грн), з огляду на незрозумілість та непрозорість нарахування цих складових, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку у редакції станом на день укладення договору банківського обслуговування з відповідачем банком не надано, наданий розрахунок є нечитабельним, так як виконаний дуже дрібним шрифтом, надісланий відповідачу позивачем разом із позовною заявою. Відповідач вважає за необхідне дослідити дане питання в ході судового розгляду, покладаючись при цьому на господарський суд. Відносно розміру нарахованої пені (3 217,37 грн) Відповідач просить у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України зменшити розмір пені до 300 грн. Таке зменшення Відповідач обґрунтовує тим, що він частково виконував свої зобов'язання по оплаті кредиту, його майновий стан є дуже скрутним, а на теперішній час ним укладено договори на виконання підрядних робіт, в результаті яких буде отримано необхідні кошти для погашення заборгованості по кредиту. На зазначених підставах Відповідач також просить розстрочити виконання рішення у даній справі на 6 місяців у відповідності до вимог пункту 6 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 22.07.2015 господарський суд відклав розгляд справи до 11.08.2015.

11.08.2015 Позивачем подано заперечення на заяву Відповідача щодо розстрочки виконання рішення та зменшення розміру пені.

У судовому засіданні представник Відповідача підтримав свою заяву про розстрочку виконання рішення та зменшення пені до 300 грн та додав на підтвердження своїх доводів відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника Відповідача, господарський суд встановив наступні обставини.

13.08.2013 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (ОСОБА_2) та ТОВ "Центрбудмонтаж" (Клієнт) укладено договір банківського обслуговування (далі - Договір).

Вказаний Договір укладено шляхом заповнення та підписання Клієнтом Заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, яка була прийнята та підписана уповноваженою особою Банку (далі - Заява, а.с. 31).

Із змісту Заяви випливає, що Клієнт, підписуючи цю Заяву, погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені на сайті Банку), Тарифами банку (далі - Умови, а.с. 32-46), які разом з цією Заявою та заявою на відкриття рахунку складають Договір банківського обслуговування, укладений сторонами в письмовій формі.

Сторони зобов'язались виконувати умови Договору та домовились, що відносини між Банком та Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією та узгодження з питань банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт Банку або інший інтернет/СМС-ресурс, визначений Банком.

Господарський суд вважає допустимим і таким, що відповідає чинному законодавству, порядок укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у заяві про відкриття поточного рахунку та затверджених банком Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Відповідно до змісту Заяви та пункту 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди (підпункт 3.2.1.1.3 Умов).

Відповідно до пунктів 3.2.1.1.5, 3.2.1.1.6 Умов, кредитний ліміт розраховується до затвердженої внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України. Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Згідно з пунктом 3.2.1.1.11 Умов, періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів.

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена Банком у порядку, передбаченому Умовами (пункт 3.2.1.1.12 Договору).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), ОСОБА_2 і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно- цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначена норма узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Крім того частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кошти в межах встановленого кредитного ліміту згідно довідки Банку № 08.7.0.0.0/52 від 09.06.2015 (а.с. 47) станом на 15.08.2013 розмір ліміту - 10 000грн, станом на 08.10.2013 - 24 000грн, 23.10.2013 - 34 000грн, 01.03.2014 - 34 000грн, які використовувалися Клієнтом, що підтверджується випискою з рахунку відповідача щодо руху коштів за період з 01.12.2013 по 24.03.2015 (а.с.49), випискою з рахунку відповідача щодо руху коштів за період з 13.08.2013 по 24.03.2015 (а.с. 80-82).

Пунктом 3.2.1.4.1 Умов визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

У відповідності до пунктів 3.2.1.4.1.1 - 3.2.1.4.1.2 Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов визначено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно з пунктом 3.2.1.4.4 Умов сторони погодили, що Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту відповідно до пунктів 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Пункт 3.2.1.4.9. Умов передбачає, що розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідач взяті на себе за Договором зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим 12.02.2015 Позивач звернувся до Клієнта з претензією №30815KGKMS07D про сплату заборгованості за Договором (а.с. 51), проте Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. Умов, Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного виник даний спір і Позивач звернувся до господарського суду.

За розрахунком позивача, станом на 24.03.2015 заборгованість Відповідача по кредиту становить 8256,57 грн, що підтверджується копією виписки по рахунку.

ОСОБА_2 нарахував Відповідачу проценти за користування кредитом в розмірі 4726,42 грн, винагороду за використання кредиту (комісію) у відповідності до пункту 3.2.1.4.4. Умов у розмірі 1123,41 грн (а.с. 48).

Відповідач, всупереч вимогам ухвали від 22.07.2015 не подав контррозрахунок з наданням підтверджуючих доказів, а тому його доводи про можливий неправильний розрахунок Позивача не є обґрунтованими відповідними доказами.

Розрахунок основної заборгованості, процентів за користування кредитом, а також комісійної винагороди повністю підтверджується наявними у справі матеріалами, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем зазначених вище сум, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд з цим Позивач просить стягнути з Відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за Договором в розмірі 3217,37 грн за період, вказаний Позивачем у розрахунку заборгованості (а.с. 48).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої пунктами 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в пункті 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої пунктами 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом. Тобто сторони встановили інший період, за який можуть нараховуватися штрафні санкції.

Зважаючи на відповідність розрахунку пені в розмірі 3217,37 грн за період прострочення платежів фактичним обставинам справи (а.с. 48), господарський суд дійшов висновку про те, що вказана вимога Позивача також підлягає задоволенню.

Докази сплати Відповідачем спірної суми коштів у матеріалах справи відсутні.

З огляду на обставини справи, що встановлені на підставі наявних у справі доказів, господарський суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю.

Господарський суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру пені до 300 грн.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання грошових зобов`язань передбачені статтями 217, 230, 231 Господарського кодексу України. При цьому, частина 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, які закріплюють принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

ОСОБА_2 слід враховувати правову позицію, яка викладена у пункті 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яка полягає у наступному. Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як свідчать матеріали справи і не спростовано Відповідачем останнє погашення кредиту ним було здійснено 04.03.2014, тобто більше ніж один рік Відповідач порушував свої зобов'язання і не сплачував заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії. З моменту порушення провадження у справі Відповідач не вчинив жодних дій щодо погашення відповідних сум. Причиною невиконання зобов'язань за Договором Відповідач зазначає скрутне матеріальне становище, але слід зазначити, що такий випадок не є винятковим у сучасних умовах, які існують в країні, і це не є причиною для звільнення від відповідальності за невиконання своїх договірних зобов'язань.

Тому, враховуючи, що Відповідачем не здійснювались з 04.03.2014 заходи з погашення заборгованості за Договором, в тому числі і після порушення провадження у даній справі, Відповідач не довів відсутність своєї вини у виникненні відповідної заборгованості, господарський суд не знаходить підстав для зменшення розміру пені до 300 грн відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

ОСОБА_2 Відповідачем заявлено клопотання про розстрочку виконання рішення на шість місяців.

Відповідно до пункту 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідач подав господарському суду довідку Кіровоградської обласної дирекції АТ "ОСОБА_3 Аваль", як обслуговуючого Відповідача банку, яка свідчить, що на рахунку Відповідача станом на ранок 07.08.2015 знаходяться кошти у розмірі 176,22 грн. ОСОБА_2 Відповідачем подана бухгалтерська довідка за підписом його директора, у якій міститься інформація, що на балансі ТОВ "Центрбудмонтаж" станом на 01.08.2015 не рахується будь-якого нерухомого чи рухомого майна.

У той же час Відповідач подав копії договорів підряду з контрагентами (Новенською селищною радою, КП "Комунальник", КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Компаніївського району), відповідно до яких Відповідач має отримати за виконання підрядних робіт кошти. ОСОБА_2 Відповідачем подано довідки зазначених контрагентів про надання ТОВ "Центрбудмонтаж" будівельних майданчиків для здійснення відповідних робіт.

Враховуючи подані докази, господарський суд дійшов висновку, що станом на теперішній час виконання рішення у даній справі є неможливим, оскільки у Відповідача відсутні кошти на рахунку та будь-яке майно, у той же час у майбутньому Відповідач отримає в результаті виконання зазначених договорів підряду кошти, які можуть бути спрямовані на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії та пені відповідно до Договору.

З огляду на вказані обставини та принцип розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси обох сторін у справі, господарський суд вважає за можливе при прийнятті даного рішення застосувати пункт 6 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України та розстрочити виконання рішення у даній справі згідно клопотання Відповідача на 6 місяців, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому дане рішення набрало законної сили. Виконання даного рішення має здійснюватись шляхом сплати заборгованості у перші п'ять місяців рівними частинами по 3191,00 грн до 15 числа кожного поточного місяця, а в останній місяць - 3195,77 грн - до 15 числа цього місяця.

З приводу заперечень Позивача щодо поданого Відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення у даній справі на 6 місяців, згідно яких ОСОБА_2 посилається на те, що загальна заборгованість по кредиту у сумі 17 323,77 грн, нарахована станом на 24.03.2015, на теперішній час вже зросла до 22 000 грн, суд зауважує, що ОСОБА_2 не позбавлений права у майбутньому примусово у судовому порядку стягнути з Відповідача суму пені та процентів, нарахованих після 24.03.2015 до дати фактичного виконання ним даного рішення суду та сплати суми основного боргу.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбудмонтаж" (25005, м.Кіровоград, вул. Леваневського, буд. 2В, ідентифікаційний код 34249042) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) 8256,57 грн заборгованості за кредитом, 4726,42 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 3217,37 грн пені, 1123,41 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 1827,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Розстрочити виконання рішення на шість місяців шляхом сплати щомісячно до 15 числа перших п'яти поточних місяців по 3191,00 грн та до 15 числа поточного шостого місяця - 3195,77 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 14.08.2015

Суддя Є. М. Наливайко