ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Справа № 914/1342/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.

суддів Костів Т.С.

Матущака О.І..

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

за участю представників:

від позивача: Чижович І.З.;

від відповідача: Парамонов С.О.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2302-вих.-1498 від 03.07.2015 року (вх. № 01-05/3081/15 від 09.07.2015р.).

на рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2015р.

у справі № 914/1342/15, суддя Березяк Н.Є.;

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Дочірнє підприємство "Албіс Компані" товариства з обмеженою відповідальністю "Діаніум Трейдінг Ко Лімітед", м. Львів

про стягнення 47904,99 грн. боргу.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.06.2015р. у справі № 914/1342/15 (суддя Березяк Н.Є.) в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2015р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю, стягнути з відповідача судові витрати..

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням судом першої інстанції при винесенні даного рішення норм матеріального та процесуального права, скаржник стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправомірно та помилково відкинуті його доводи, на які скаржник посилався як на підставу обґрунтування своїх вимог.

Відповідач 30.07.2015 р. через канцелярію суду подав заперечення на апеляційну скаргу, яким просить рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2015 р. у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представником скаржника в судовому засіданні 03.08.2015р. подано клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових доказів, яке за результатами розгляду колегії суддів та заслуховування думки присутніх учасників судового процесу задоволено.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 09.07.2015р. справу за № 914/1342/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Желік М.Б. та Костів Т.С.

03.08.2015р. розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого судді - Марка Р.І., суддів Костів Т.С., Матущак О.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2302-вих.-1498 від 03.07.2015 р. (вх. № 01-05/3081/15 від 09.07.2015р.) на рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2015р. у справі № 914/1342/15до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.08.2015 р.

В судовому засіданні 03.08.2015 р. прибули представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи та заперечення, викладені в апеляційні скарзі висловила свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення по суті спору, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 03.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свою позицію, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 31.08.2011р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ДП "Албіс Компані" ТзОВ "Діаніум Трейдінг Ко Лімітед" укладено договір № 306 на право тимчасового користування окремим конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди та розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення, відповідно умов якого відповідачу передано в оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 46, 3 кв.м. (тротуар, газон, тощо) за адресою: м. Львів, пл. Катедральна, 7.

29.11 2011 р. угодою № 306 (1) сторони внесли зміни в частину 7 зазначеного вище договору "Термін дії Договору".

Відповідно до п. 3.2 договору орендар зобов'язувався сплачувати орендну плату щомісячно до 25 числа поточного місяця в розмірі 661, 55 грн. в місяць. Розрахункова ставка орендної плати щорічно корегується на рівень інфляції за рік.

Позивачем долучено до матеріалів справи довідку про заборгованість відповідача перед позивачем по договору № 306 (1) від 29.11.2011р. станом на 25.03.2015р., в якій зазначено, що з 01.09.2014 року позивачем нарахована відповідачу сума заборгованості у розмірі - 17 399, 10 грн., а 01.12.2014 року - сума заборгованості у розмірі - 30 230, 42 грн., що й стало підставою для звернення позивача до суду.

Так, вказані суми заборгованості є донарахуванням, здійсненими позивачем на підставі актів обстеження літнього майданчика, яким зафіксовано, що відкритий літній майданчик не відповідає погодженому проекту в частині дерев'яного настилу (фактично використовувана площа перевищувала погоджену при укладенні договору площу користування), що відповідно до п. 4.2 договору є підставою для збільшення ставки орендної плати у десять разів на період до усунення відхилень від проекту до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення.

Як вбачається з Актів обстеження літнього майданчика від 12.05.2014 р., 24.07.2014 р. та від 06.11.2014 р. (складеними працівниками Галицької районної адміністрації без участі представника орендаря), ними зафіксовано невідповідність літнього майданчика погодженому проекту та невиконання вимоги про приведення зазначеного літнього майданчика у відповідність до погодженого проекту суб'єктом підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що 22.06.2015 р. позивачем долучено до матеріалів справи лист Галицької районної адміністрації від 23.04.2014 р. № 31-1061, в якому зазначено про проведення обстеження літніх майданчиків (без посилання на дату такого обстеження та відповідний акт), які не відповідають погодженим проектам (без зазначення самих невідповідностей) і зобов'язано у термін до 08.05.2014 р. привести літній майданчик у відповідність до погоджених проектів. Доказів направлення такої вимоги відповідачу з актами проведених обстежень позивач суду не надав.

Відсутні докази отримання відповідачем і листа Галицької районної адміністрації від 08.07.2014 року № 31 - вих - 1007, в якому зазначено про проведення повторного обстеження літнього майданчика (без посилання на дату такого обстеження та відповідний акт), який не відповідає погодженому проекту (без зазначення самих невідповідностей) і зобов'язано у термін до 18.07.2014 року привести літній майданчик у відповідність до погодженого проекту.

Як стверджує позивач, на підставі зазначених вище актів обстеження літнього майданчика від 12.05.2014 р. та від 24.07.2014 р. за період з 12.05.2014 р. по 24.07.2015 р. згідно Акту №133 комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова від 30.09.2014 р. відповідачу здійснено донарахування в сумі 16 699, 84 грн., які позивачем включені в орендні платежі за вересень 2014 р.

Також згідно Акту №173 комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова від 26.12.2014 р. відповідачу здійснено донарахування орендної плати за період з 09.04.2014 р. до 11.05.2014 р. в сумі 7 511,22 грн., які позивачем включені в орендні платежі за грудень 2014 р.

Як вбачається із зазначеного Акту, підставою здійснених донарахувань стало скерування Галицькою районною адміністрацією відповідачу (листом від 14.11.2014 р. № 4-31-1864) акту обстеження відкритого літнього майданчика від 09.04.2014 р., яким встановлено невідповідність його погодженому проекту.

До матеріалів справи долучений, Акт комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова № 182 від 30.12.2014 р. згідно якого відповідачу здійснено донарахування орендної плати за період з 24.07.2014 р. до 01.11.2014 р. в розмірі 22 719, 22 грн., які позивачем включені в орендні платежі за грудень 2014 р. Підставою здійснених донарахувань стало скерування Галицькою районною адміністрацією відповідачу листом від 08.12.2014 р. № 4-31-20101864 акту обстеження відкритого літнього майданчика від 06.11.2014 р., яким встановлено невідповідність його погодженому проекту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що доказів надіслання відповідачу Актів № 133, № 173, 182 про донарахування орендної плати за зазначений вище період позивач суду не надав, як і не надав доказів повідомлення відповідача про здійснені донарахування і не визначив порядок їх сплати.

Подані позивачем докази в обґрунтування нарахованої суми донарахування в розмірі 46930, 28 грн. орендних платежів за період 09.04.2014 р. до 01.11.2014 р., що, як стверджує позивач, складає 10 кратний розмір орендної ставки на підставі п. 4.2 Договору, є неналежними доказами правомірності здійснення позивачем зазначених донарахувань.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи довідки, в період з 01.04.2014 р. до 01.11.2014 р. позивачу здійснювалось нарахування орендних платежів в розмірі визначеної договором орендної ставки - 690, 26 грн. щомісяця, що в сукупному за зазначений період складає 4831, 82 грн., які сплачені відповідачем, що підтверджується Актом звірки розрахунків станом на 30.09.2014 р., рахунками та платіжними дорученням та не заперечується сторонами.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Акти ж, якими встановлено невідповідність літнього майданчику складалися в односторонньому порядку без залучення відповідального представника відповідача. Доказів надсилання таких актів відповідачу та вимоги про усунення відхилень позивач суду не надав, як і не надав належних та допустимих доказів невідповідності літнього майданчика погодженому проекту ( погоджений проект та дозвіл на розміщення і розмір орендованої площі позивачем не додано), що на думку колегії суддів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Окрім того, щодо здійснення такого донарахування відповідач не був повідомлений належним чином.

Що стосується порушення відповідачем умов договору в частині встановлення об'єкта соціально-культурного, торговельного та іншого призначення погодженому проекту, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 4.2.1 - 4.2.2 ухвали Львівської міської ради від 05.03.2009 р. № 2452 "Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності" районні адміністрації здійснюють контроль відповідності фактично встановлених літніх майданчиків погодженим проектам, звертаються до суб'єктів підприємницької діяльності з вимогою, щодо усунення порушень у визначений термін, а у разі невиконання цієї вимоги - вносять подання управлінню архітектури департаменту містобудування про скасування дозволу.

Положеннями п. 5.2.4 п. 4.2 зазначеного Порядку встановлено, що всі приписи і повідомлення про усунення порушень цього Порядку направляються суб'єктам підприємницької діяльності у письмовій формі поштою або подаються уповноваженим представникам особисто і реєструються у відповідному журналі. Як вже зазначалося, доказів письмового направлення та повідомлень відповідачу стосовно виявлених невідповідностей позивач суду не надав.

Враховуючи умови ч. 7 Договору № 306 ( в редакції угоди №306(1) від 29.11.2011 р.) термін дії договору оренди встановлений до 01.11.2014 р., а відтак необґрунтованим є посилання в Акті № 182 комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова від 30.12.2014 р., яким відповідачу здійснено донарахування орендної плати на підставі Акту обстеження від 06.11.2014 р. ( після закінчення терміну дії договору), як зазначено в Акті скерованого листом від 08.12.2014 року №4-31-2010 Галицької районної адміністрації.

Так, у разі встановлення невідповідностей об'єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з преліком всіх відхилень) дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця. Протягом цього терміну суб'єкт господарювання зобов'язаний усунути всі відхилення від погодженого проекту. У разі не проведення об'єкту у відповідність до погодженого проекту впродовж терміну призупинення дозволу, він анулюється (п.п. 4.2.9 порядку). В матеріалах справи відсутні будь - які докази про призупинення дії дозволу чи його анулювання.

Із врахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість здійснення позивачем відповідних донарахувань, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що скаржником не доведено наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для задоволення вимог апеляційної скарги.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2302-вих.-1498 від 03.07.2015 року (вх. № 01-05/3081/15 від 09.07.2015р.)

2. Рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2015 року в № 914/1342/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 07.08.2015 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Костів Т.С.

Суддя Матущак О.І.