ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.2015 Справа № 905/450/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання (помічнику судді) Табачнікові В.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ Донецької області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м.Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтика», м. Красноармійськ Донецької області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВТО ЛТД», м. Донецьк.

про 1) визнання недійсним з моменту вчинення договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/1 від 30.06.2011р., укладений між Приватним акціонерним товариством «Геркулес» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро»;

2) визнання недійсним з моменту вчинення договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/2 від 30.06.2011р., укладений між Приватним акціонерним товариством «Геркулес» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

За участю представників учасників судового процесу:

Від позивача: Ципляка П.С., діючого на підставі довіреності б/н від 12.03.2015 р.

Від відповідача: Левченко Ю.В. на підставі довіреності № 44 від 16.02.2015 р.

Від третіх осіб: не з'явились.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

06.08.2015р. з 11.30 год. по 11.35 год.

Суть справи:

Приватне акціонерне товариство «Геркулес», м. Краматорськ Донецької області, звернулося до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м.Київ з позовом про визнання недійсними з моменту вчинення договорів №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/1 від 30.06.2011р., та № 230414 від 23.04.2014р., про зміну договору поруки №300611-П/2 від 30.06.2011р. укладених між Приватним акціонерним товариством «Геркулес» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивачем та відповідачем 24.04.2014 року укладені тотожні за замістом договори про зміну договорів поруки № 300611-П/1 та № 300611-П/2 від 30.06.2011 року після припинення поруки за зазначеними договорами, що за позицією позивача тягне за собою недійсність договорів від 24.04.2014 року.

Ухвалою суду від 19.06.2015 року порушено провадження у справі 905/450/15 та залучено до участі у справі на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтика», м. Красноармійськ Донецької області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВТО ЛТД», м. Донецьк.

Судом враховано, що заявлені у позові вимоги є однорідними за своїм змістом та пов'язані одними доказами, а саме іпотечним договором № 300611-1/1 та обставинами, пов'язаними з укладанням змін до нього, у зв'язку з чим суд розглядає справу з урахуванням ст. 58 ГПК України.

28.07.2015 року на електронну скриньку суду надійшло клопотання від відділу примусового стягнення ПАТ «Банк Кредит Днепр» про відкладання розгляду справи. Суд задовольнив клопотання в межах процесуального строку та відклав розгляд справи на 4.08.2015 року.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення ТОВ «Фірма «ВТО ЛТД» про порушення провадження по справі, направив на адресу третьої особи , яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 23.06.2015 року начальник відділу документального забезпечення та контролю Васютін О.А., керівник апарату суду Ніценко-Івашура О.А. та помічнику судді Сєврової Н.П. склали акт № 655 про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 83030, м.Донецьк, вул. Пролетарська, 30. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 7-14-197 від 06.05.2015р. про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua), у розділі "Новини та події суду" були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/450/15. .

В порядку Закону України «Про доступ до судових рішень», ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

04.08.2015 року на адресу суду надійшло клопотання ТОВ «Фірма « ВТО ЛТД» про розгляд справи без її участі та про погодження з доводами, викладеними в позивної заяві.

На адресу ТОВ «Балтика», вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, надсилалися ухвали про призначення справи до розгляду, про що свідчать відмітки на ухвалах. Проте, зазначена особа в судове засідання не з'являлася, про причини неявки суд не повідомила.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок про належне повідомлення всіх учасників справи про час та місце розгляду справи №905/450/15.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками, передбаченими ст.22 ГПК України. Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України, складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 6.08.2015 року з'явились представники позивача та відповідача.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та сторонами не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки його повноважного представника в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 6.08.2015 року Позивач наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі.

4.08.2015 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 908/4150/14 за позовом ПрАТ «Геркулес» про визнання поруки за договорами № 300611-П/1 від 30.06.2011 та 300611-П/2 від 30.06.2011 року припиненими. В судовому засіданні, 6.08.2015 року, відповідач наполягав на задоволені клопотання. Позивач проти задоволення клопотання заперечував.

За змістом ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження по справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Судом встановлено, що 28.07.2015 року по справі 908/4150/14 прийнято рішення, яким задоволені позовні вимоги ПрАТ «Геркулес» та визнано припиненою порука, що виникла на підставі договорів поруки №№300611-П/1, 300611-П/2, укладених між Приватним акціонерним товариством "Геркулес" та Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро". Суду не надано доказів порушення апеляційного провадження по справі № 908/4150/14. Таким чином, наразі відсутні докази, яки свідчать про розгляд справи 908/4150/14 іншим судом. За змістом п. 20.2 Постанови Пленуму ВГСУ №15 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики

застосування конкурентного законодавства» часом розгляду справи господарським судом визначений «період часу, протягом якого фактично здійснювався розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.»

Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості задовольнити клопотання відповідача про зупинення провадження з підстав, визначених в клопотанні.

Крім зазначеного, у відповідності до Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи питання про зупинення провадження у справі у зв'язку із неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, під неможливістю слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Проте, наявні в матеріалах справи докази, припис ст. 559 ЦК України, за змістом яких не потребує окремого судового рішення настання факту припинення поруки, позбавляють суд права зупинити провадження по справі № 905/450/15 з підстав, запропонованих відповідачем. Такий висновок суду кореспондується з позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 21.11.2012 року по справі 6-134 цс 12.

Таким чином суд не вбачає перешкод у розгляді справи № 905/450/15 по суті.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиву. Наполягав на застосуванні судом приписів ч. 1 ст. 83 ГПК України, а саме просив суд визнати недійсним умови пунктів 4.14.9 та 4.14.10 кредитного договору № 300611-К/2 від 30.06.2011 року в редакції змін від 6.08.2013 року та 12.12.2013 року.

Недійсність вказаних пунктів відповідач обґрунтовує тим, що позичальник за кредитним договором № 300611-К/2 від 30.06.2011 року - ТОВ «ВТО» ЛТД», укладанням договорів про внесення змін від 6.08.2013 року та від 12.12.2013 року, прийняло на себе зобов'язання забезпечити надання банку документів,що підтверджують зміну характеристик наданої в іпотеку нерухомості за договором іпотеки № 300611-І/1 від 30.06.2011 року, та забезпечити укладання договору змін до останнього. Проте, договір іпотеки укладений Банком з власником нерухомого майна - ТОВ «Балтика» по зобов'язаннях ТОВ «ВТО лтд». Враховуючи те, що ТОВ «ВТО лтд» не є стороною за іпотечним договором № 300611-І/1 від 30.06.2011 року та не є власником предмету іпотеки, відповідач вважає , що ТОВ «ВТО лтд» не може виконати прийняті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим відповідач наполягає на тому, що умови пунктів 4.14.9 та 4.14.10 кредитного договору № 300611-К/2 від 30.06.2011р. в редакції змін від 6.08.2013 року та 12.12.2013 року є недійсними, оскільки не спрямовані на настання правових наслідків, які ними обумовлені, що свідчить про недодержання вимог, встановлених ч.5 ст. 203 ЦК України.

Проаналізувавши позицію відповідача, суд не вбачає порушень діючого законодавства, при укладанні 6.08.2013р. та 12.12.2013 року договорів про зміну кредитного договору № 300611-К/2 від 30.06.2011р. з підстав визначених відповідачем. Так, за змістом п. 4.14.9 та 4.14.10 ТОВ «ВТО лтд» прийняло на себе зобов'язання забезпечити передання відповідних документів та укладання змін до договору іпотеки, на відміну від обов'язків, які прийняло на себе ТОВ «Балтика» за тотожними угодами. Суд, враховує очевидний характер відносин між третіми особами (майнову поруку ТОВ «Балтика» по зобов'язаннях ТОВ «ВТО лтд»), та наголошує на тому, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами об'єктивну неможливість та протиправність ( протизаконності ) в діях ТОВ «ВТО лтд» при прийнятті на себе зобов'язань сприяти укладанню змін до іпотечного договору та переданню товариством з обмеженою відповідальністю «Балтика» відповідних документів іпотекодержателю.

Інших доказів недійсності укладених договорів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги суду не надано.

Таким чином, при розгляді справи суд виходить з того, що договори, на які посилається позивач в межах справи 905/450/15 є дійсними.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.33 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

Встановив:

30.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (далі відповідач або банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтика" (позичальник-1) укладений кредитний договір №300611-К/1,відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 3 400 000,00 доларів США, на строк до 29.06.2012 року із встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 10,5 відсотків річних.

Сторонами неодноразово вносилися зміни до кредитного договору № 300611-К/1 шляхом підписання договорів про зміну.

Договором про зміну № 310513 від 31.05.2013 року сторони збільшили строк користування кредитом до 30 травня 2016 року , а договором №060813 від 06.08.2013 р. доповнили розділ "Позичальник зобов'язується" кредитного договору № 300611-К/1 пунктами 4.14.9, 4.14.10, за якими було встановлено зобов'язання позичальника-1 надати Банку документи, які підтверджують зміну характеристик предмету іпотеки та укласти Договір про зміну іпотечного договору № 300611-І/1 в строк до 30.11.2013 р. У разі невиконання цих умови позичальник - 1 зобов'язався сплатити в строк до 01.12.2013 р. штраф у розмірі 60000,00 грн. та сплачувати проценти , починаючи з 01.12.2013 р., у збільшуваному розмірі на 2 проценти із розрахунку 13 процентів річних.

12.12.2013 року договором № 121213 строк, в який повинна бути укладена додаткова угода до договору іпотеки, подовжений до 25.12.2013 року.

30.06.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", Приватним акціонерним товариством "Геркулес" (поручитель або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтика" укладений договір поруки № 300611-П/1.

Предметом договору, відповідно до п. 1.1, є зобов'язання поручителя перед кредитором солідарно відповідати за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 300611-К/1 від 30.06.2011 р. (далі - кредитний договір), а саме: - по поверненню кредитних коштів, наданих у межах кредитної лінії в сумі 3400000,00 доларів США відповідно до п. 1.1 кредитного договору, зі строком повернення наданих кредитних коштів відповідно до п. 4.1 кредитного договору та зі строком дії кредитного договору відповідно до п. 9.1 кредитного договору; - по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі 10,5 відсотків річних відповідно до п. 1.3 кредитного договору; - по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами за ставкою, що встановлена у розмірі 15,5 відсотки річних у разі прострочення повернення кредиту або частки кредиту, відповідно до п. 1.4 кредитного договору; - по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами, за ставкою, що буде збільшена на 5 відсотків річних, відповідно до п. 4.14.1 кредитного договору; - по сплаті відсотків, що буде збільшена на 2 відсотка річних за користування кредитними ресурсами у разі невиконання або неналежного виконання умов п.п. 4.14.2, 4.14.3, 4.14.4, 4.14.5, 4.14.6, 4.14.7, 4.14.8 кредитного договору, відповідно до п.п. 4.14.2, 4.14.3, 4.14.4, 4.14.5, 4.14.6, 4.14.7, 4.14.8 кредитного договору; - по сплаті пені, комісії і штрафних санкцій відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3 поручитель відповідає солідарно в повному обсязі за зобов'язаннями боржника перед кредитором, що витікають з кредитного договору, а саме: у разі невиконання боржником вказаних зобов'язань, поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і боржник.

Поручитель зобов'язався у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора, що містить розрахунок заборгованості, перерахувати суми, що підлягають погашенню згідно з р. 1 цього договору на рахунки, на яких враховується балансова заборгованість боржника перед кредитором, протягом одного банківського дня з моменту отримання письмової вимоги (п. 2.1).

Відповідно до п. 2.2 відповідач зобов'язався погоджувати з поручителем можливі зміни, доповнення, які вносяться в кредитний договір, що стосуються збільшення обсягу відповідальності поручителя (п. 2.2.1).

Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з моменту настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором, не висуне вимоги до поручителя (п. 6.2).

Сторонами вносилися зміни до договору поруки № 30611-П/1 від 30.06.2011 р. шляхом підписання договорів про зміну: № 111011 від 11.10.2011 р., № 130612 від 13.06.2012 р., № 270612 від 27.06.2012 р., № 120712 від 12.07.2012 р., № 230414 від 23.04.2015 року.

30.06.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВТО лтд" (позичальник-2) укладений кредитний договір № 300611-К/2, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.6) банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1 180 000,00 доларів США з терміном користування до 29.06.2012 р., з встановленням процентної ставки в розмірі 10,5 відсотків річних. (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Сторонами неодноразово вносилися зміни до кредитного договору № 300611-К/2 шляхом підписання договорів про зміну.

Договором про внесення змін № 310513 від 31.05.2013 року сторони збільшили строк користування кредитом до 30 травня 2016 року, а договором про зміну № 060813 від 06.08.2013 р. доповнили розділ 4 "Позичальник зобов'язується" "Позичальник зобов'язується" пунктами 4.4.9 та 4.14.10, якими було встановлено зобов'язання позичальника-2 забезпечити передання Банку технічної документації на предмет іпотеки та укладання Договору про зміну іпотечного договору № 300611-І/1 в строк до 30.11.2013 р. У разі невиконання цих умов позичальник- 2 зобов'язався сплатити в строк до 01.12.2013 р. штраф у розмірі 60000,00 грн. та сплачувати проценти , починаючи з 01.12.2013 р., у збільшуваному розміру на 2 проценти із розрахунку 13 процентів річних.

30.06.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" , Приватним акціонерним товариством "Геркулес" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма ВТО лтд" укладений договір поруки № 300611-П/2.

Предметом цього договору відповідно до п. 1.1 є зобов'язання поручителя перед кредитором солідарно відповідати за виконання боржником зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № 300611-К/2 від 30.06.2011 р. (далі - кредитний договір), а саме: - по поверненню кредитних коштів, наданих у межах кредитної лінії в сумі 1180000,00 доларів США відповідно до п. 1.1 кредитного договору, зі строком повернення наданих кредитних коштів відповідно до п. 4.1 кредитного договору та зі строком дії кредитного договору відповідно до п. 9.1 кредитного договору; - по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі 10,5 відсотків річних відповідно до п. 1.3 кредитного договору; - по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами за ставкою, що встановлена у розмірі 15,5 відсотки річних у разі прострочення повернення кредиту або частки кредиту, відповідно до п. 1.4 кредитного договору; - по сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами, за ставкою, що буде збільшена на 5 відсотків річних, відповідно до п. 4.14.1 кредитного договору; - по сплаті відсотків, що буде збільшена на 2 відсотка річних за користування кредитними ресурсами у разі невиконання або неналежного виконання умов п.п. 4.14.2, 4.14.3, 4.14.4, 4.14.5, 4.14.6, 4.14.7, 4.14.8 кредитного договору, відповідно до п.п. 4.14.2, 4.14.3, 4.14.4, 4.14.5, 4.14.6, 4.14.7, 4.14.8 кредитного договору; - по сплаті пені, комісії і штрафних санкцій відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до пункту п. 1.3 поручитель відповідає солідарно в повному обсязі за зобов'язаннями боржника перед кредитором, що витікають з кредитного договору, а саме: у разі невиконання боржником вказаних зобов'язань, поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і боржник.

Відповідно до п. 2.2 кредитор зобов'язався погоджувати з поручителем можливі зміни, доповнення, які вносяться в кредитний договір, що стосуються збільшення обсягу відповідальності поручителя (п. 2.2.1).

Згідно з п. 6.1 цей договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років із моменту настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором, не висуне вимоги до поручителя (п. 6.2).

Сторонами вносилися зміни до договору поруки № 30611-П/2 від 30.06.2011 р. шляхом підписання договорів про зміну: № 111011 від 11.10.2011 р., № 130612 від 13.06.2012 р., № 270612 від 27.06.2012 р., № 120712 від 12.07.2012 р., № 230414 від 23.04.2014 року.

30.06.2011 року між Відповідачем та ТОВ «Балтика» укладений іпотечний договір № 300611-1/1, за умовами якого іпотекою забезпечуються зобов'язання ТОВ «Балтика» та ТОВ «Фірма ВТО», що випливають з кредитних договорів № 300611-К/1 від 30.06.2011 року та № 30011-К/2 відповідно.

26.12.2013 року на виконання тотожних за змістом п. 4.14.10 кредитних договорів, до іпотечного договору внесені відповідні зміни. Таким чином, укладання змін до іпотечного договору відбулося з порушенням строків , встановлених в п. 4.14.10 кредитних договорів, у зв'язку з чим у третіх осіб виникло зобов'язання сплатити штрафні санкції та сплачувати відсотки із розрахунку 13 %.

23.04.2014 року між позивачем та відповідачем укладені тотожні за змістом (крім розміру кредиту )договори № 230414 до договору поруки № 300611-П/1 від 30.06.2011 року та № 230414 до договору поруки № 300611-П/2 від 30.06.2011 року , за якими п.1.1 договорів поруки викладений в новій редакції.

Проаналізувавши зміст вказаних договорів поруки, суд дійшов висновку, що за своєю суттю вони є правочинами, яким забезпечується виконання за кредитними договорами, та підпадають під правове регулювання норм §3 Глави 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Як зазначає позивач, укладання ним договорів № 230414 до договору поруки № 300611-П/1 від 30.06.2011 року та № 230414 до договору поруки № 300611-П/2 від 30.06.2011 року відбулося в умовах припинення поруки , Припинення поруки, за позицією позивача, відбулося с укладанням між відповідачем та третіми особами 6.08.2013 року змін до кредитних договорів та настанням наслідків невиконання зобов'язань за вказаними змінами.

Відповідно до статті 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст. 559 ГК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як встановлено судом договорами про внесення змін № 310513 від 31.05.2013 року до договорів поруки відповідач та третьої особи збільшили строк користування кредитами до 30 травня 2016 року, та договорами про зміну № 060813 від 06.08.2013 р. збільшили розмір процентної ставки та встановили штрафні санкції за незабезпечення з боку третіх осіб укладання Договору про зміну іпотечного договору № 300611-І/1 в строк до 30.11.2013 р.

Учасниками спірних відносин не спростовано належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем п.2.2.1 договорів поруки щодо погодження з поручителем змін, які стосуються подовження строків користування кредитами та збільшення обсягу відповідальності позичальників за незабезпечення укладання додаткової угоди до іпотечного договору.

За змістом п.4.1.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 24.11.2014р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» зміна умов зобов'язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя може припинити поруку лише у випадку, коли зазначене призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за забезпеченим порукою зобов'язанням. Збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни забезпеченого порукою розуміється як: підвищення розміру процентів або встановлення нових умов щодо порядку зміни розміру процентної ставки, що призведе до її збільшення; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти;установлення або збільшення розміру неустойки; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо.

Виходячи зі змісту викладеного, та з урахуванням п.1.1 договорів поруки, збільшення строку користування кредитними коштами (до 31 травня 2016 року), встановлення штрафу за неукладання (для ТОВ "Балтика") та незабезпечення укладання (для ТОВ "ВТО лтд") договору про внесення змін до іпотечного договору, є збільшенням обсягу відповідальності позивача за договорами поруки № 300611-П/1 та № 300611-П/2, оскільки останній поручався за своєчасне повернення кредиту, сплату відсотків та сплату штрафних санкцій відповідно до умов Кредитного договору.

Згідно з п. 4.1.6 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого господарського суду, згода поручителя надається в порядку та у спосіб, який передбачений договором поруки. За договорами поруки № 300611-П/1 та 300611-П/2 сторони не передбачили форму погодження поручителем змін та доповнень до Кредитних договорів, що стосуються збільшення обсягу відповідальності поручителя. Проте, за змістом ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договором поруки передбачено зміну його умов за письмової згодою сторін, то у такому разі саме лише повідомлення кредитором або боржником поручителя про зміну умов договору не є доказом надання поручителем згоди. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справах №6-160цс13, №6-73цс12 від 18.06.2012 року; №6-172цс12 від 20.02.2013 року; №6-97цс13 від 25.09.2013 року.

Враховуючи викладене та приписи ст. 654 ЦК України, суд приходить до висновку, що згода позивача на збільшення обсягу відповідальності за договорами поруки № 300611-П/1 та № 300611П/2 повинна бути письмовою.

Проте, учасниками спірних відносин не спростовано належними та допустимими доказами: факт необізнаності та незгоди позивача із зміною забезпеченого зобов'язання, за виконання якого він поручився; факт невиконання відповідачем п.2.2.1 договорів поруки щодо погодження з поручителем змін щодо подовження строків користування кредитами та збільшенням обсягу відповідальності позичальників за неукладання та незабезпечення укладання додаткової угоди до іпотечного договору, у спосіб визначений законом. За таких обставин та у відповідності до ст. 559 ЦК України, порука позивача за договорами поруки № 300611-П/1 від 30.06.2011 року та № 300611-П/2 від 30.06.2011 року припинилася з укладанням відповідачем та третіми особами договорів про внесення змін № 310513 від 31.05.2013 та № 060813 від 06.08.2013 р. до кредитних договорів. Така позиція суду співпадає з позицією Вищого господарського суду України, викладеної в постанові від 27.02.2015р. у справі № 908/4150/14 за участю позивача, відповідача та третіх осіб.

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За приписами ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Укладаючи договори поруки, сторони не визначили строк (який відповідає приписам ст. 252 ЦК України) його дії, а лише вказали на те, що договори діють до повного виконання зобов'язань за кредитними договорами. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові №6-6486св09 від 07.10.2009р., умова договору про його дію до повного виконання зобов'язань за договором не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України.

Враховуючи такий висновок Верховного суду України, суд вважає, що з припинення зобов'язань за порукою за договорами № 300611-П/1 від 30.06.2011 року та № 300611-П/2 від 30.06.2011 року, втратили чинність зазначені договори через припинення обов'язків, а відповідно і прав, що випливають з відносин поруки.

Таким чином, оспорюванні договори № 230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/1 від 30.06.2011р. та № 230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/2 від 30.06.2011р. укладені в умовах припинення поруки та поза межами дії договорів поруки.

З ч.1 ст.559 ЦК України вбачається , що згода поручителя на зміну забезпеченого зобов'язання, яка збільшує обсяг відповідальності поручителя, має бути надана не пізніше моменту запровадження таких змін основного зобов'язання. Якщо така зміна вже відбулася, а поручитель своєї згоди ще не висловив, то відносини поруки припиняються, а ймовірна подальша згода поручителя не скасовує та не впливає на факт припинення поруки. Припинення зобов'язання має остаточний характер, а чинне цивільне законодавство України не передбачає можливості відновлення вже припиненого зобов'язання та зміни умов договору, який втратив чинність. Такий висновок суду зроблений з урахуванням позиції Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 27.02.2015р. у справі № 908/4150/14 за участю тих самих сторін та постанові від 23.06.2013 у справі № 910/22121/13. Враховуючи викладене, суд критично ставиться до доводів відповідача про незастосування останнім в строки, встановлені додатковими угодами від 6.08.2013 року штрафних санкцій до третіх осіб, що за позицією позивача не збільшує обсягу відповідальність позивача.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи викладене суд вважає, що укладання додаткових угод про зміну зобов'язань та умов договорів які припинили свою дію насамперед суперечить Цивільному кодексу України. Враховуючи зміст договорів № 230414 про зміну договорів поруки № 300611-П/1 та № 300611-П/2Ю, предметом яких є внесення змін до пункту 1.1 договорів, в умовах спливу строку договору поруки, свідчить про неспрямованість договорів № 230414 на реальне настання правових наслідків.

Згідно ст. 215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою та п'ятою ст. 203 Кодексу є підставою для недійсності правочину.

З огляду на викладене суд задовольняє позовні вимоги позивача в повновуму обязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з позовною заявою, покладаються на відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 203, 215, 252, 559, 626, §3 Глави 49 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 22, 27, 33, 34, 36, 38, 43, 49, 59, 80, 82-85, 11128 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ, Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м.Київ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтика», м. Красноармійськ Донецької області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВТО ЛТД», м.Донецьк, про визнання недійсними з моменту вчинення договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/1 від 30.06.2011р., та договору №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/2 від 30.06.2011р., укладених між Приватним акціонерним товариством «Геркулес» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро»-задовольнити.

Визнати недійсним з моменту вчинення договір №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/1 від 30.06.2011р., укладений між Приватним акціонерним товариством «Геркулес» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

Визнати недійсним з моменту вчинення договір №230414 від 23.04.2014р. про зміну договору поруки №300611-П/2 від 30.06.2011р., укладений між Приватним акціонерним товариством «Геркулес» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01601,м. Київ, вул. Мечникова ,буд.3, Ідентифікаційний код юридичної особи 14352406) на користь Приватного акціонерного товариства «Геркулес» (84331, Донецька область, місто Краматорськ, вул.О.Вишні, 22, Ідентифікаційний код юридичної особи 25117467 ) судовій збір в сумі 2 436,00 грн.

У судовому засіданні 06.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення за правилами ст.ст.84-85 ГПК України підписано 10.08.2015р.

Суддя П.В. Демідова