ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 року Справа № 904/1725/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.,

секретар судового засідання: Мудрак О.М.,

представники сторін у судове засідання не з'явились;

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі №904/1725/15

за позовом приватного науково-виробничого підприємства "Техноінвест", м.Дніпропетровськ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1", м.Дніпропетровськ

про стягнення 172 854 грн. 11 коп. та

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1", м.Дніпропетровськ

до відповідача приватного науково-виробничого підприємства "Техноінвест", м.Дніпропетровськ

про стягнення 300 000 грн.

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року приватне науково-виробниче підприємство "Техноінвест" (надалі - ПНВП "Техноінвест") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1" (надалі - ТОВ "Місія-1") на свою користь 147 510 грн. основного боргу, 22 470 грн. 69 коп. інфляційних витрат, 2 873 грн. 42 коп. 3% річних, 15 000 грн. вартості послуг адвоката та 3 457 грн. 08 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом ТОВ "Місія-1" подало зустрічну позовну заяву до ПНВП "Техноінвест" про стягнення 300 000 грн. штрафу та 6 000 грн. понесених витрат по сплаті судового збору, яка ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 року у справі №904/1725/15 прийнята до спільного розгляду с первісним позовом.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі №904/1725/15 (суддя Ніколенко М.О.), з урахуванням виправлених описок, первісний позов задоволено, з ТОВ "Місія-1" на користь ПНВП "Техноінвест" стягнуто 147 510 грн. основного боргу, 22 470 грн. 69 коп. інфляційних витрат, 2 873 грн. 42 коп. 3% річних, 3 457 грн. 08 коп. судового збору, у відшкодуванні витрат на послуги адвоката відмовлено; зустрічний позов задоволено частково, з ПНВП "Техноінвест" на користь ТОВ "Місія-1" стягнуто 10 000 грн. штрафу, 3 054 грн. 60 коп. судового збору, в решті зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, ТОВ "Місія-1" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, в первісному позові відмовити.

ПНВП "Техноінвест" проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Між ПНВП "Техноінвест" (продавцем) та ТОВ "Місія-1" (покупцем) укладений договір купівлі-продажу обладнання з монтажем № 235 від 10.12.2013 року (надалі - договір), за умовами якого, в редакції додаткової угоди №1 від 07.04.2014 року до нього (надалі - додаткова угода), продавець зобов'язався передати у власність покупця атракціон "Лабіринт", а також виконати його монтаж у відповідності до погодженого з покупцем проекту, зазначеному в додатку №1 (технічний паспорт - п.2), який є невід'ємною частиною договору, а покупець, в свою чергу, зобов'язався прийняти та здійснити оплату за поставлене обладнання і виконані монтажні роботи. Комплектність обладнання визначається відповідно до специфікацій в додатку № 1 (технічний паспорт - п. 4), який є невід'ємною частиною договору.

Продавець зобов'язується виконати монтажні роботи та передати покупцеві обладнання, готове до експлуатації, що підтверджується актом прийняття - передачі змонтованого в повному обсязі обладнання. Підписання акту прийнятая - передачі є моментом переходу права власності на обладнання від продавця до покупця (п. 1.2 додаткової угоди).

Вартість обладнання складає 614 208 грн., в тому числі ПДВ - 102 368 грн., вартість монтажних робіт - 56 292 грн., в тому числі ПДВ -9 382 грн. Загальна сума за договором, яка підлягає сплаті покупцем на користь продавця становить 670 500 грн., в тому числі ПДВ - 111 750 грн. (п.2.1 додаткової угоди).

Згідно п. 2.2 додаткової угоди оплата за договором здійснюється в наступному порядку:

- передплата в розмірі 70% від загальної суми договору, що складає 469 350 грн., в тому числі, ПДВ. 78 225 грн.;

- оплата в розмірі 8% від загальної суми договору, що складає 53 640 грн., в тому числі ПДВ 8 940 грн., перераховується покупцем протягом 5-ти календарних днів після отримання покупцем від продавця повідомлення про постачання обладнання в повному обсязі за адресою, вказаною в п. 1.3 додаткової угоди (м.Дніпропетровськ, вул.Боброва 1, ТРЦ "Приозерний" 4 поверх);

- оплата в розмірі 22% від загальної суми договору , що складає 147 510 грн., тому числі ПДВ 24 585 грн., перераховується покупцем після завершення монтажних робіт і підписання акту прийняття - передачі змонтованого в повному обсязі обладнання.

Продавець приступає до виконання зобов'язань за даним договором на протязі 2-х календарних днів з моменту отримання предоплати у розмірі, зазначеному в п.2.2 договору, і зобов'язується поставити його у відповідності з проектом (додаток №1), затвердженим покупцем, до 10.05.2014 року (п.3.1 додаткової угоди).

Згідно п.3.2 додаткової угоди продавець зобов'язується здійснити монтаж обладнання до 15.05.2014 року за умови своєчасного здійснення платежів покупцем, передбачених п.2.2 додаткової угоди. У разі несвоєчасної оплати платежів продавець має право збільшити термін монтажу пропорційно терміну затримки оплати. Продавець має право здійснювати монтаж обладнання до його повної поставки.

На виконання умов договору ТОВ "Місія-1" було перераховано на розрахунковий рахунок ПНВП "Техноінвест" 522 990 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №899 від 19.12.2013 року на суму 316 990 грн. 80 коп., №932 від 25.12.2013 року на суму 31 571 грн. 40 коп., №1162 від 25.02.2014 року на суму 120 787 грн. 80 коп., №1551 від 12.06.2014 року на суму 53 640 грн.

ПНВП "Техноінвест" посилається на ті обставини, що 10.05.2014 року він поставив ТОВ "Місія-1" обладнання згідно видатковій накладній №РН-0000057 від 02.06.2014 року на суму 614 208 грн. та його монтаж було здійснено згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 02.06.2014 року на суму 56 292 грн., однак, ТОВ "Місія-1" без обґрунтування причин від підписання вищезазначеної видаткової накладної та акту відмовилось, в зв'язку із чим на його адресу 05.06.2014 року ПНВП "Техноінвест" були надіслані та тієї ж дати отримані вищезазначені первинні документи, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами (а.с.186 т.1).

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.839 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.4 додаткової угоди передбачено, що закінченням монтажних робіт є пред'явлення продавцем для підписання покупцем акту виконаних робіт. Покупець зобов'язується протягом двох днів прийняти виконані роботи або вказати на виявлені недоліки. Зобов'язання по монтажу вважаються виконаними з моменту прийняття покупцем результатів монтажних робіт і підписання акту виконаних робіт.

Приймаючи до уваги ті обставини, що п.1.2 додаткової угоди сторонами узгоджено, що моментом переходу права власності на змонтоване обладнання від ПНВП "Техноінвест" до ТОВ "Місія-1" є підписання акту його приймання-передачі; документи, що підтверджують передавання обладнання та виконання робіт з його монтажу останній отримав 05.06.2014 року, то за умовами п.6.4 договору такі документи мали бути підписані з його боку протягом двох днів, тобто до 08.06.2014 року.

Наданий ТОВ "Місія-1" лист від 10.06.2014 року, що отриманий ПНВП "Техноінвест" 13.06.2014 року (а.с.38, а.с.39 т.2), яким покупець відмовляється від підписання вищезазначених первинних документів, колегія суддів не може прийняти в якості доказу, що доводить наявність підстав для такої відмови, оскільки додатковою угодою до договору сторони погодили, що вказівки на наявні недоліки покупець має надати продавцю протягом 2-х днів з моменту отримання акту приймання-передачі, тобто до 08.06.2014 року, тоді як лист був надісланий ТОВ "Місія-1" 10.06.2014 року та отриманий ПНВП "Техноінвест" 13.06.2014 року, отже покупець зі спливом зазначеного строку в силу умов договору та приписів ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України позбавився права на висування претензії щодо недоліків у виконаній роботі або відступів від умов договору.

Таким чином, зобов'язання покупця щодо оплати 22% від загальної суми договору, що складає 147 510 грн. порушено з 08.06.2014 року.

Твердження ПНВП "Техноінвест" щодо надання ТОВ "Місія-1" обладнання саме 10.05.2014 року, на думку колегії суддів, не підтверджено належними доказами, оскільки зі змісту листа (а.с.28 т.1) вбачається, що ним було повідомлено останнього про постачання обладнання на монтажний майданчик, що розташований за адресою: вул. Боброва,1 без зазначення дати поставки, такий лист не доводить факту отримання ТОВ "Місія-1" обладнання, з листа не вбачається про яке саме обладнання йдеться. ТОВ "Місія-1", в свою чергу, поданий доказ, який підтверджує, що Саксонова О.Г., підпис якої міститься у листі із зазначенням дати 10.05.2014 року, у вказаний період посаду старшого адміністратора ТОВ "Місія-1" не займала, у трудових відносинах з товариством не знаходилась (витяг з трудової книжки серії АА №273703, а.с.176-180 т.1).

Факт повного виконання ПНВП "Техноінвест" робіт за договором ТОВ "Місія-1" не заперечує, але посилається на ті обставини, що обладнання було поставлено та змонтоване 16.10.2014 року. Колегією суддів не приймається в якості належного доказу поставки обладнання саме цієї дати довіреність ТОВ "Місія-1", виписану 16.10.2014 року на ім'я Дяченко В.В., оскільки видання такої довіреності не доводить отримання від ПНВП "Техноінвест" обладнання, а свідчить про надання повноважень товариством своєму представнику на одержання товарно-матеріальних цінностей.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Оскільки ТОВ "Місія-1" не подано доказів, що доводять здійснення повного розрахунку за отримане та змонтоване обладнання, вимоги ПНВП "Техноінвест" щодо стягнення з нього 147 510 грн. заборгованості, 2 873 грн. 42 коп. 3% річних, нарахованих в період: з 08.06.2014 року по 09.02.2015 року, 22 470 грн. 69 коп. інфляційних збитків, нарахованих за період: червень 2014 року - січень 2015 року, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки вимога ПНВП "Техноінвест" відносно покладання на ТОВ "Місія-1" витрат по оплаті вартості послуг адвоката в сумі 15 000 грн. не підтверджена належними доказами (відповідними фінансовими документами), така вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 6.2.1 додаткової угоди за порушення строків поставки обладнання продавець сплачує покупцю штраф в розмірі 1 % від загальної суми договору за кожний прострочений день; у випадку прострочення більш ніж на 10 днів - додатково сплачує штраф в розмірі 10 % від суми, вказаної в п. 2.1 додаткової угоди.

Згідно п. 6.2.2 додаткової угоди за порушення строку монтажу обладнання продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 1 % від загальної суми додаткової угоди, зазначеної в її п. 2.1 за кожний день прострочки; у випадку прострочення монтажу обладнання більш ніж на 10 днів -додатково сплачує штраф в розмірі 10 % від суми, вказаної в п. 2.1 додаткової угоди.

За прострочення поставки обладнання в період з 11.05.2014 року по 16.10.2014 року ТОВ "Місія-1" нарахувало штрафних санкцій в сумі 1 126 440 грн.; за прострочку монтажу обладнання в період з 15.05.2014 року по 16.10.2014 року - штрафних санкцій в сумі 1 086 210 грн., всього - 2 212 650 грн., проте пославшись на ті обставини, що їх розмір значно перевищує розмір збитків, ТОВ "Місія-1" пред'явлено до стягнення з ПНВП "Техноінвест" у зустрічному позові 300 000 грн. штрафу.

Згідно п.3.1 додаткової угоди продавець приступає до виконання зобов'язань за даним договором на протязі 2-х календарних днів з моменту отримання предоплаті у розмірі, зазначеному в п.2.2 договору, і зобов'язується поставити його у відповідності з проектом (додаток №1), затвердженим покупцем, до 10.05.2014 року.

Пунктом 2.2 додаткової угоди сторонами узгоджено, що оплата в розмірі 8% від загальної суми договору, що складає 53 640 грн., в тому числі ПДВ 8 940 грн., перераховується покупцем протягом 5-ти календарних днів після отримання покупцем від продавця повідомлення про постачання обладнання в повному обсязі за адресою, вказаною в п. 1.3 додаткової угоди (м.Дніпропетровськ, вул.Боброва 1, ТРЦ "Приозерний" 4 поверх).

Відповідно п.3.2 додаткової угоди продавець зобов'язується здійснити монтаж обладнання згідно з додатком №1 до 15.05.2014 року за умови своєчасного здійснення платежів покупцем передбачених п.2.2 даного додаткової угоди. У разі несвоєчасної оплати платежів продавець має право збільшити термін монтажу пропорційно терміну затримки оплати.

Оскільки поставку обладнання було здійснено ПНВП "Техноінвест" із простроченням, вимоги ТОВ "Місія-1" щодо нарахування штрафних санкцій колегія суддів вважає обґрунтованими.

Посилання ПНВП "Техноінвест" на ті обставини, що воно мало право збільшити термін поставки, колегія суддів до уваги прийняти не може, оскільки, по-перше, ним самим були порушені строки повідомлення про його постачання, що в подальшому потягло за собою відстрочення строку оплати платежу у розмірі 8% від загальної суми договору у відповідності із п.2.2 додаткової угоди; по-друге, умовами договору визначений строк поставки - 10.05.2014 року та не передбачено можливість збільшення строку поставки у разі несвоєчасної оплати покупцем платежів.

Однак, приймаючи до уваги ті обставини, що ПНВП "Техноінвест" виконало свої зобов'язання за договором в червні 2014 року та кількість днів прострочення виконання зобов'язання за договором з поставки обладнання становить 25 днів, а на момент прийняття оскаржуваного рішення (квітень 2015 року) ТОВ "Місія-1" не здійснило повний розрахунок з ПНВП "Техноінвест", враховуючи тривалість порушення саме апелянтом договірних зобов'язань, неспіврозмірність розміру штрафних санкцій ступеню вини продавця, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для зменшення пред'явленого до стягнення штрафу до 10 000 грн.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі №904/1725/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л.Кузнецова

(повний текст постанови складено 06.08.2015 року).