КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Справа№ 910/3341/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Сітайло Л.Г.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" на рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. у справі № 910/3341/15-г (суддя Стасюк С.В.) за позовом публічного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про стягнення 75 791, 52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" заборгованості в сумі 75 791, 52 грн., з яких: 58 351, 61 грн. - основна заборгованість, 3 960,65 грн. - три відсотки річних та 13 479,23 грн. - інфляційні.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. у справі № 910/3341/15-г позов задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача основну заборгованість в сумі 58 351, 61 грн., 3% річних в сумі 3 960,65 грн. та інфляційні в сумі 13 479,23 грн.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати отриманого товару.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на відсутність заборгованості, а також не погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представника прибути у судове засідання через перебування у відпустці.

Від позивача будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні до суду не надійшло.

Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання відповідача дійшла висновку про його відхилення, з огляду на наступне.

Неможливість прибуття у судове засідання одного представника не перешкоджає на уповноваження інших осіб.

Крім цього, у разі неможливості прибуття у судове засідання спеціально уповноваженої особи, керівник товариства відповідача не позбавлений права самостійно представляти інтереси ТОВ "Камянка Глобал Вайн" у суді.

Враховуючи те, що саме товариством з обмеженою відповідальністю Камянка Глобал Вайн" подана апеляційна скарга, а отже його позиція є викладеною і зрозумілою та з метою недопущення зловживання процесуальними правами, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" (покупець) 01.02.2012 року було укладено договір купівлі - продажу № 149, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця гофпродукцію (надалі - продукцію), в асортименті, кількості та за цінами у відповідності з замовленнями, які погоджені сторонами в порядку та на умовах, встановлених даним Договором в межах підписаних уповноваженими представниками сторін Специфікацій, які є невід'ємною частиною Договору, а покупець приймає на себе обов'язки прийняти та оплатити продукцію на умовах, визначених даним Договором.

Відповідно до п. 2.4 договору оплата за поставлену продукцію здійснюється покупцем банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відвантаження продукції зі складу продавця.

Згідно з пунктом 3.8 договору товар передається уповноваженому довіреністю представнику покупця. У випадку відсутності належним чином оформленої разової довіреності, сторони вважають особу, яка розписалась в ТТН та підпис якої скріплений печаткою/штампом покупця - уповноваженою на отримання товару за даним Договором.

На виконання умов договору продавець передав у власність покупця продукцію на загальну суму 356 578,20 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 1952-12 від 25.02.2012 року на суму 59 616,00 грн.;

- № 7294-12 від 02.06.2012 року на суму 54 250,56 грн.;

- № 8370-12 від 16.06.2012 року на суму 14 307,84 грн.;

- № 8809-12 від 25.06.2012 року на суму 30 801,60 грн.;

- № 10177-12 від 01.08.2012 року на суму 54 250,56 грн.;

- № 11880-12 від 28.08.2012 року на суму 21 337,56 грн.;

- № 131111-12 від 31.08.2012 року на суму 22 654,08 грн.;

- № 13962-12 від 20.09.2012 року на суму 45 109,44 грн.;

- 14474-12 від 26.09.2012 року на суму 54 250,56 грн.

Крім цього, на підтвердження передачі товару за вищевказаними накладними позивачем надано також відповідні акти приймання - передачі майна, які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін.

Відповідачем грошові зобов'язання за договором не виконувалися належним чином, внаслідок чого утворився борг у загальній сумі 58 351 грн. 61 коп. (з урахуванням часткових оплат вартості поставленого товару на загальну суму 298 226, 56 грн.).

Враховуючи невиконання відповідачем у повному обсязі зобов'язання з оплати вартості поставленого товару позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" заборгованості в сумі 58 351 грн. 61 коп.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється покупцем банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відвантаження продукції зі складу продавця.

Відповідачем зобов'язання з оплати вартості товару своєчасно та в повному обсязі виконано не було.

Як вже зазначалось вище, відповідач перерахував на рахунок позивача лише 298 226, 56 грн.

Решта заборгованості в сумі 58 351 грн. 61 коп. (356 578,20 грн. - вартість поставленого товару - 298 226, 56 грн. - вартість оплаченого товару) відповідачем погашена так і не була.

Враховуючи вищевикладене, на момент звернення позивача з даним позовом до суду строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості поставленої позивачем продукції настав, проте зобов'язання в повному обсязі виконано не було.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Факт наявності заявленого до стягнення боргу станом на день подачі позову до суду підтверджується матеріалами справи, що наведено вище у даній постанові.

Посилання апелянта на відсутність заборгованості не знайшли свого підтвердження матеріалами даної справи. Будь - яких доказів на підтвердження своїх доводів апелянтом не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення 58 351 грн. 61 коп. основної заборгованості.

Також, окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення три відсотки річних в сумі 3 960,65 грн. та інфляційні в сумі 13 479,23 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 3 960,65 грн. та інфляційних в сумі 13 479,23 грн., розрахунок яких перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

При цьому, не погодження апелянта зі здійсненим позивачем розрахунком річних та інфляційних не впливає на правильність висновку суду першої інстанції щодо задоволення зазначених вимог, оскільки, як вже зазначалось, колегією суддів перевірено розрахунок та встановлено його вірність.

Крім цього, відповідачем не зазначено в чому саме полягає невірність розрахунку позивача, так само не надано до суду свого контррозрахунку.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. у справі № 910/3341/15-г - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Матеріали справи № 910/3341/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді С.А. Гончаров

Л.Г. Сітайло