донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.08.2015 справа №905/3676/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді Склярук О.І. Будко Н.В., Мартюхіна Н.О.
При секретарі Поляковій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи:не з'явився Продун Г.М., за довіреністю не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від11.06.2015р.
у справі№ 905/3676/14 /суддя Попова І.А./
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ
до відповідачаПриватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Смоленко Олександр Сергійович, с. Мелекіно Першотравневого району Донецької області
простягнення 49 490,00 грн. майнової шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Смоленка Олександра Сергійовича, с.Мелекіно Першотравневого району Донецької області про стягнення 49 490,00 грн. майнової шкоди в порядку регресу.

Рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 905/3676/14 від 11.06.2015р. (суддя Попова І.А.) задоволено позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ до Приватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області та стягнуто з останнього 49 490,00грн майнової шкоди в порядку регресу.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПП "Н-Транс" звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заявник вважає, що рішення по справі є незаконним, необґрунтованим, необ'єктивним внаслідок неправильного застосування господарським судом норм матеріального права. Відповідач посилається про дотримання ним умов пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки подія сталась 29.12.2011р., проте, згідно наказу підприємства від 29.12.2011р. № 63/к встановлений графік роботи та відпочинку на період роботи з 31.12.2011р. по 09.01.2012р. включно були вихідними днями. Тому апелянт вважає своєчасним повідомлення позивача 10.01.2012р. про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки це був перший робочій день підприємства.

Крім того, відповідач вважає безпідставним неврахуванням судом першої інстанції наявність двох договорів обов'язкового страхування: на автомобіль DAF державний номер АН 9806 НА укладено з ПАТ «СК «ВУСО» поліс № АА/3692030 від 13.04.2011р. та напівпричеп TRAILOP державний номер АМ 9919 ХХ з НАКС «Оранта» поліс №АА/7547984 від 14.11.2011р. Оскільки матеріальна шкода у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 29.12.2011р., заподіяна саме напівпричепом TRAILOР державний номер АМ 9919 ХХ, який забезпечений відповідним договором, то у позивача були відсутні підстави для виплати страхового випадку. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки розписці Бакаєва С.М. від 05.03.2012р., який отримав від третьої особи - Смоленка О.С. відшкодування за скоєне ДТП у сумі 91 700грн., чим останній реалізував своє право на добровільне відшкодування шкоди. Цей факт не з'ясований позивачем під час виплати страхового випадку у сумі 49 490грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2015р. порушено апеляційне провадження по справі № 905/3676/14.

Від ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" 04.08.2015р. до Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, призначене на 04.08.2015р. з'явився представник заявника апеляційної скарги, який просив рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою про порушення апеляційного провадження явка сторін не була визнана обов'язковою.

Враховуючи вище викладене, судова колегія вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу без участі представника позивача та третьої особи.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно переглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представника заявника апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.12.2011р. у м. Донецьку по пр. Ілліча сталась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Mersedes Bens державний номер АН 1200 АО під керуванням Бакаєва С.М. та автомобілем DAF державний номер АН 9806 НА, з'єднаного з напівпричепом TRAILOР державний номер АМ 9919 ХХ, що перебували в оренді відповідача, під керуванням водія Смоленко О.С. Винним у скоєнні ДТП визнано Смоленка О.С. (третя особа по справі), що підтверджується постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 03.02.2012р. у справі № 522/399/12.

На момент вчинення ДТП Смоленко О.С. перебував у трудових відносинах з відповідачем згідно наказу № 99/к від 28.11.2008р. Наказом № 17/5/к від 29.03.2011р. за ним закріплений сідловий тягач марки DAF державний номер АН 9806 НА та напівпричеп TRAILOР державний номер АМ 9919 ХХ.

Цивільно-правова відповідальність на автомобіль DAF державний номер АН 9806 НА була застрахована шляхом укладення з ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" договору, що підтверджується полісом № АА/3692030 від 13.04.2011р. (а.с.15), а на напівпричеп TRAILOР державний номер АМ 9919 ХХ - з НАСК «Оранта» (поліс № АА/7547984 від 14.11.2011, а.с.64).

Висновком експерта № 100 від 30.01.2012р. встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mersedes Bens державний номер АН 1200 АО складає 90 961,52грн.

Страховим актом позивача № 1313-24 від 13.04.2012р. до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №АА/3692030 від 14.04.2011р. зазначене ДТП визнано страховим випадком та вказана сума страхового випадку склала 49 490,00грн. та була виплачена Бакаєвій В.М. 13.04.2012р. (а.с.35).

Враховуючи вище викладене та ту обставину, що відповідач про скоєне 29.12.2011р. ДТП повідомив позивача заявою від 10.01.2012р., пославшись що з 31.12.2011р. по 09.01.2012р. включно на підставі наказу підприємства № 63/к від 29.12.2011р. були вихідними днями (а.с.38), позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено повністю з посиланням на їх доведеність та обґрунтованість.

Про те судова колегія не може погодитися з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Частина 1 ст.1166 ЦК України, встановлює, що майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов'язку може бути покладено на іншу особу, якщо за умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не виникає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

Згідно приписів ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частина 1 статті 1191 ЦК України встановлює, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Згідно приписів п.п. 38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент скоєння ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 цього закону.

Судова колегія бере до уваги не узгодженість нумерації підпунктів п.33.1 ст.33 та підпунктів п.38.1 ст. 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 р. № 3045.

Відповідно до приписів пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент скоєння ДТП) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний номер та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідач про скоєне 29.12.2011р. ДТП повідомив позивача заявою від 10.01.2012р., пославшись, що з 31.12.2011р. по 09.01.2012р. включно на підставі наказу підприємства № 63/к від 29.12.2011р. були вихідними днями (а.с.38).

Відповідно до приписів ст.67 Кодексу законів про працю з метою створення сприятливих умов для використання святкових та неробочих днів (ст.73), а також раціонального використанні робочого часу Кабінет Міністрів України не пізніше ніж за три місяці до таких днів може рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій перенести вихідні та робочі дні у порядку і на умовах, установлених законодавством, для працівників , яким встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

Власник або уповноважений ним орган у разі застосування рекомендацій Кабінету Міністрів України не пізніше ніж за два місяці видає наказ (розпорядження) про перенесення вихідних та робочих днів на підприємстві, в установі або організації, погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Таким чином, власник підприємства або уповноважений ним орган вправі самостійно встановлювати робочі та вихідні дні на підприємстві.

Судова колегія бере до уваги, що період з 31.12.2011р. по 09.01.2012р. припадає на новорічні на різдвяні свята.

В даному випадку, працівники відповідача, які в силу приписів ст. 139 КЗпП України повинні дотримуватися порядку встановлення на підприємстві робочих та вихідних днів, повідомили страхову компанію не порушуючи максимальний термін повідомлення (три робочих дні).

Судова колегія також бере до уваги, що напівпричеп TRAILOР державний номер АМ 9919 ХХ застраховано Національної акціонерною страховою компанією «Оранта», що підтверджується Полісом № АА/7547984 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.11.2011р., а також що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з напівпричепом позивача, що чітко видно й на схемі ДТП (розділ 12 вказаної заяви). Тобто вказаний напівпричеп є забезпеченим транспортним засобом.

Крім того, як свідчать матеріали справи, Смоленко Олександр Сергійович (третя особа по справі та особа, яка винна у скоєнні ДТП ) здійснив добровільне відшкодування спричиненої шкоди у розмірі 91 700 грн Бакаєву Сергію Миколайовичу (особа, яка здійснювала управління транспортним засобом, який було пошкоджено внаслідок ДТП та особа, що зверталася з відповідною заявою до страхової компанії). Отримання Бакаєвим Сергієм Миколайовичем від Смоленко Олександра Сергійовича грошових коштів у сумі 91 700 грн. підтверджується оригіналом розписки (а.с.80).

Як зазначалося вище, частина 1 ст.1166 ЦК України, встановлює, що майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що власником пошкодженого транспортного засобу є Наконечний Володимир Петрович, заявником (постраждалою особою) або його представником є Бакаєв Сергій Миколайович. Про це прямо зазначено у страховому акті №с1313-24а від 13.04.2012р. по Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3692030 від 14.04.2011 р.

Про те, як зазначено у цьому ж страховому акті, отримувачем страхового відшкодування є Бакаєва Валентина Миколаївна. Зазначена особа (Бакаєва Валентина Миколаївна) особисто отримала від позивача по цій справі (ПАТ СК «ВУСО») 49 490 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 13.04.2012р. (а.с.35), яка не є власницею пошкодженого транспортного засобу, не є постраждалою особою, або особою, що зверталася до страхової компанія .

З огляду на вище викладене, судова колегія приходить до висновку, щодо відшкодування шкоди (розмір якої складає 90 961,52 грн.) повністю відбулося у добровільному порядку шляхом отримання 05 березня 2012 р. (тобто до складання страхового акту № 1313-24 2 від 13.04.2012р.) Бакаєвим С.М. від Смоленко О.С. 91 700 (дев'яносто однієї тисячі 700грн.) та шляхом отримання Бакаєвою В.М. від позивача по цій справі 13.04.2014р. (тобто через 30 днів після повного добровільного відшкодування шкоди) страхового відшкодування у розмірі 49 490 грн.

Зазначені обставини, не були взагалі враховані місцевим господарським судом при прийнятті рішення.

За таких обставин, судова колегія погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, що позовні вимоги про стягнення 49 490,00 грн. майнової шкоди в порядку регресу за не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі № 905/3676/14 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення апеляційної скарги судові витрати за її подання покладаються на ПАТ "Страхова компанія "ВУСО".

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33, 43, 49 ,91 ,98, 101-105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі №905/3676/14 - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області 11.06.2015р. у справі №905/3676/14 - скасувати.

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО", м.Київ у задоволенні позовних вимог до Приватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області про стягнення 49 490,00 грн. майнової шкоди в порядку регресу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ (; 03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) на користь Приватного підприємства "Н-Транс", м. Маріуполь Донецької області (; 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Артема, 82) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 913,50грн.

Господарському суду Запорізької області видати наказ у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набуває чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20 днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Н.В. Будко

Н.О. Мартюхіна

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1. у справу

1. ДАГС

1. ГСЗО