ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Справа № 910/16513/13

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Палій В.В.

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Київенерго", м. Київ (далі - Товариство),

на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2015 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015

зі справи № 910/16513/13

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (далі - Компанія),

до публічного акціонерного товариства "Київенерго", м. Київ (далі - Товариство),

про стягнення 450 219,40 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - Чеботарьової І.Г.,

відповідача - Святюка С.П.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення: 136 056,59 грн. інфляційних нарахувань; 262 636,52 грн. пені та 51 526,29 грн. - трьох відсотків річних у зв'язку з порушенням Товариством своїх зобов'язань за договором від 31.01.2012 № 135-12-БО про закупівлю природного газу (далі - Договір).

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Так, рішенням господарського суду міста Києва від 24.07.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2014: позов задоволено частково; з Товариства стягнуто на користь Компанії: 51 526,29 грн. трьох процентів річних; 41 256,59 грн. "інфляційних збитків"; 2 626,36 грн. пені; 7 108,39 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2015 згадані рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасовано в частині розгляду позовних вимог про стягнення пені в сумі 262 636,52 грн., а справу у цій же частині передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.03.2015 (суддя Пукшин Л.Г.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 (колегія суддів у складі: Андрієнко В.В. - головуючий, Буравльов С.І. і Шапран В.В.): позовні вимоги Компанії про стягнення пені задоволено; з Товариства стягнуто на користь Компанії: 262 636,52 грн. пені; 2 660,10 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 2 660,10 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить рішенням господарського суду міста Києва від 18.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 з даної справи в частині стягнення пені в сумі 262 636,52 грн. скасувати і передати останню на новий розгляд до господарського суду міста Києва. Скаргу мотивовано прийняттям судових рішень з порушенням норм матеріального і процесуального права, в тому числі статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 216, 218, 230, 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України "Про ціни та ціноутворення", статей 42, 43, 47, 41, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судові інстанції у розгляді справи виходили з таких обставин та висновків.

Згідно з Договором, укладеним Компанією (як продавцем) і Товариством (як покупцем):

- продавець зобов'язується поставити покупцеві в 2012 році імпортований природний газ, ввезений на митну територію України Компанією (далі - газ), а покупець прийняти і оплатити газ в обсязі на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання (пункт 1.1);

- продавець передає покупцеві для ТЕЦ-5 з 01.10.2012 по 31.12.2012 газ в обсязі до 200 000 куб. м, у тому числі по місяцях кварталів (пункт 1.2);

- обсяги газу можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та рівня оплат (пункт 1.3);

- місце поставки газу: продавець передає газ покупцеві на комерційному вузлі (вузлах) обліку газу покупця або, за відсутності їх у покупця, - на вузлі (вузлах) обліку газорозподільного підприємства (далі - пункти приймання-передачі, ППП);

- право власності на газ переходить від продавця до покупця в ППП. Після такого переходу покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (пункти 5.2, 5.3);

- ціна за 1 000 куб. м природного газу становить 3 509 грн. без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

ПДВ за ставкою - 0%;

крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн., крім того, ПДВ - 61,12 грн., всього з ПДВ - 366,72 грн.;

до сплати за 1 000 куб. м природного газу - 3 884,78 грн., крім того, ПДВ - 61,12 грн., всього з ПДВ - 3 945,90;

загальна вартість цього договору на дату його укладення становить 776 956 000 грн., крім того, ПДВ - 12 224 000 грн., разом з ПДВ - 789 180 000 грн. (пункт 3.1);

- оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 4.1);

- у платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу. За наявності у покупця заборгованості за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (пункт 4.3);

- кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором (пункт 4.4);

- у разі порушення покупцем умов пункту 4.1 цього договору покупець зобов'язується сплатити (крім суми заборгованості) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 7.3);

- цей договір набуває чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 14 днів (5 робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 39 Закону України "Про здійснення державних закупівель") з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами, з 01.01.2012 і діє у частині поставки газу до 31.12.2012 включно, а в частині розрахунків - до повного їх здійснення (пункт 10.1).

На виконання умов Договору Компанія поставила протягом січня - липня 2012 року, а Товариство прийняло газ обсягом 114 473,644 тис. куб. м на загальну суму 284 337 016,55 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Товариство порушило свої зобов'язання за Договором у частині строків оплати за поставлений газ.

Відповідно до пункту 7.1 Договору у разі порушення покупцем умов пункту 4.1 цього договору покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розрахунок пені в сумі 262 636,52 грн. є обґрунтованим.

Даний правочин не розповсюджується на бюджетні відносини, а вчасність надходження коштів відповідачу для погашення йому різниці в тарифах не впливає на порядок та строки проведення розрахунків, оскільки дана обставина не обумовлена Договором.

Відсутність субвенцій з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах не є підставою звільнення від відповідальності, при цьому відповідачем не доведено тієї обставини, що частину чи повністю всю суму заборгованості становить різниця ціни та тарифів на природний газ, яка повинна бути погашена за рахунок субвенцій з державного бюджету.

За договором саме Товариство зобов'язане здійснювати оплату поставленого Компанією товару і саме воно відповідає за невчасне виконання взятих на себе за договором зобов'язань. У даному випадку мало місце прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором щодо оплати поставленого позивачем товару, що тягне за собою відповідальність у вигляді неустойки, стягнення якої передбачено пунктом 7.3 Договору.

Сума пені 262 636,52 грн. не є надмірно великою порівняно з основною сумою заборгованості - 284 337 016,55 грн.

З Товариства підлягає стягненню пеня у сумі 262 636,52 грн.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода Товариства з присудженою до стягнення в даній справі сумою пені.

Відповідно до приписів ЦК України:

- сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627);

- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525, 526);

- договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629).

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань відповідно до статті 175 ГК України.

Попередні судові інстанції з'ясувавши, що: Товариством порушено строк оплати за газ, передбачений умовами Договору; підстав для зменшення розміру пені, неспіврозмірності пені, умов щодо нарахування якої обумовлено сторонами у пункті 7.3 Договору, не доведено; відсутність субвенцій з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах не є підставою звільнення відповідача від передбаченої договором господарсько-правової відповідальності, - дійшли заснованого на законі висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення пені в сумі 262 636,52 грн.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

Водночас перевірка доводів скаржника, пов'язаних з установленням фактичних обставин справи та здійсненням оцінки доказів у ній, перебуває поза межами перегляду справи в касаційній інстанції, визначеними частиною другою статті 1117 ГПК України, за якою названа судова інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1119,11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 зі справи № 910/16513/13 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Київенерго" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Васищак

Суддя В. Палій