ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015 р. Справа №917/1018/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", вул.Набережна Перемоги, 50, м.Дніпропетровськ, 49094

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіперіон К", вул.Леніна, 99, м.Карлівка, Полтавська область,39500

про стягнення 32108,16грн.

Суддя Кльопов І.Г..

Представники:

від позивача: Ребрик С.М.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні 03.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за Договором банківського обслуговування від 27.04.2012р. у розмірі 32108,16грн., у т.ч. 19360,41грн. - заборгованість за кредитом, 9161,92грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3585,83грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Ухвала суду, яка направлялася відповідачу за вказаною в позові адресою, повернулася до суду з відміткою поштового відділення, що свідчить про відсутність адресата за даною адресою.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адреса відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Гіперіон К", вул.Леніна, 99, м.Карлівка, Полтавська область,39500

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

27.04.2012 року товариством з обмеженою відповідальністю "Гіперіон К" (надалі - Відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви Відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтернет-банкінг, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 27.04.2012р. (надалі - Договір).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що відповідно до Договору Відповідачу було відкрито в ПАТ КБ "Приват Банк" (надалі - Позивач)" поточний рахунок №3665

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подасться заявка), лаза зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках та довідці про перелік здійснених платежів.

Після отримання ПАТ КБ "Приват Банк" за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Banking Приват 24 офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. Умов) Позивач розглядає її на предмет надання або відмови у наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до лати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "Приват Банк" відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "Приват Банк" відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Після укладання Договору Відповідач активно почав користуватись послугою "Гарантований платіж", який надавався ПАТ КБ "Приват Банк" для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами. укладеними з контрагентами. що підтверджується, виписками по рахунках та розрахунком заборгованості.

Свої зобов'язання Позивач виконав належним чином, своєчасним проведенням Гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку Відповідача.

Позивач зазначив, що зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості випливає, що Відповідач користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" неодноразово з наданням відповідних заявок.

Прострочена заборгованість на рахунку Відповідача з'явилася 15.04.2014 року і не була погашена в строк, Відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, а відтак порушив умови Договору.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.2.7.5. Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за послугою "Гарантований платіж" за виконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та виписками по рахунках станом на 10.02.2015 року становить 32108,16грн. і складається з наступного:

19360,41 грн. - заборгованість за кредитом:

9161,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3585,83грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Вищезазначене підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком заборгованості та виписками по рахунках Відповідача.

Згідно із статтею 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За приписами ч. 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Враховуючи період отримання Відповідачем кредитних коштів відповідно до наявних в матеріалах справи банківських виписок по рахунку Відповідача, наведені вище умови Договору банківського обслуговування (п. 3.2.2.9. Умов і правил надання банківських послуг - порядок розрахунків), строк повернення кредитних коштів у сумі 19360,41грн., сплати відсотків за користування кредитом всумі 9161,92грн. є таким, що настав.

Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів Відповідач не виконав, що й стало підставою для звернення Позивача до суду.

Згідно з ч. 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

За змістом п. 3.2.2.10.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 Договору, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 Договору Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п. 3.2.2.2 Договору, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до 3.2.2.10.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 Договору здійснюється протягом п'ятнадцяти років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Оскільки прострочення виконання зобов'язання з повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом має місце, є правомірними позовні вимоги про стягнення на користь Позивача пені нарахованої в сумі 3585,83грн. ( розрахунок в мат. справи).

30.01.2015 року за вих. №30606PLВ0S0Н7 від 17.01.2015р. (направлена поштовим зв'язком 30.01.2015 р.) Позивач звернувся до Відповідача з претензією, яка останнім залишена без реагування та задоволення.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 32108,16грн. за договором банківського обслуговування б/н від 27.04.2012року, з яких: 19360,41грн. - заборгованість за кредитом, 9161,92грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3585,83грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідач доказів у спростування наданих позивачем доказів і наведених у позовній заяві доводів не навів та не надав.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись 33, 43, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гіперіон К", вул.Леніна, 99, м.Карлівка, Полтавська область,39500 () на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованості за Договором банківського обслуговування від 27.04.2012р. у розмірі 32108,16грн., у т.ч. 19360,41грн. - заборгованість за кредитом, 9161,92грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3585,83грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також 1827,00грн. судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.08.2015 року.

Суддя Кльопов І.Г.