ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" липня 2015 р. Справа № 911/2328/14

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі»
до1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 2. Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації»
треті особи, які заявляють самостійних вимог на предмет спору1. Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» 2. Фонд державного майна України
провизнання права власності, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з незаконного володіння
за участю представників:

позивача:Клименко Д.С. - дов. від 02.06.2011 № 73
відповідачів:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
третіх осіб:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі» (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - перший відповідач), Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» (далі - другий відповідач) за участю третіх осіб, які заявляють самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - третя особа 1), Фонд державного майна України (далі - третя особа 2) про визнання за позивачем право власності на: будинок-контору, розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503; на столярно-зварювальний цех, розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730 та витребувати із незаконного володіння першого відповідача на користь позивача вищезазначене нерухоме майне (вимоги в редакції заяви про зміну предмету позову від 28.07.2015).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі не визнають та оспорюють право власності позивача на вищезазначене майно.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про зміну предмету позову від 28.07.2015 та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Перший відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Проте, з поданих до суду відзивів вбачається, що він заперечує проти позовних з підстав того, що позивачем не доведено, що він у вставленому законом порядку набув право власності на спірне майно та є його власником, позаяк власником спірного майна є перший відповідач.

Також, від першого відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 27.07.2015, у зв'язку з неможливістю прибуття представника першого відповідача в судове засідання.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України, громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не позбавлений права вести свої справи в господарському суді особисто, а його представник, який на час розгляду даної справи перебуває у відпустці, не є єдиним можливим законним представником, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Другий відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Проте, з поданих заперечень на позовну заяву вбачається, що другий відповідач заперечує проти позову та вважає позовні вимоги до нього необґрунтованими.

Треті особи, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що неявка відповідачів та третіх осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представників відповідачів та третіх осіб за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Позивач зазначає, що він є власником спірного майна, яке він набув у власність в результаті приватизації Державного племінного заводу «Бортничі», шляхом його реорганізації у відкрите акціонерне товариство.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції чинній на момент проведення приватизації Державного племінного заводу «Бортничі») приватизація майна державних підприємств України - це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 7 грудня 1992 року за № 686 «Про затвердження Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства» (чинній на момент проведення приватизації Державного племінного заводу «Бортничі»), рішення про перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство приймається державним органом приватизації на підставі плану приватизації цього підприємства в 10-денний строк з дня його затвердження. План приватизації розробляється і затверджується відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 5 зазначеної постанови встановлено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви державного підприємства приймаються товариством. Товариство є правонаступником прав і обов'язків державного підприємства, що приватизується.

Наказом Фонду державного майна України від 13.02.1996 № 23-ПТ затверджено план приватизації державного племінного заводу «Бортничі» та доручено директору департаменту реформування власності перетворити державний племінний завод «Бортничі» у відкрите акціонерне товариство.

Пунктом 7.1 плану приватизації, затвердженого першим заступником Голови Фонду державного майна України від 05.02.1996 визначено як спосіб приватизації держплемзаводу «Бортничі» перетворення його як цілісного майнового комплексу у відкрите акціонерне товариство.

В переліку майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі» від 24.07.2006, який підписаний заступником голови Фонду державного майна України, визначено перелік майна, який передано до статутного фонду ВАТ «Племінний завод «Бортничі», серед якого є, зокрема, спірне майно.

21 травня 1998 року Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області видала позивачу свідоцтво № 12 про право власності на цілісний майновий комплекс в с. Щасливому, який складається з промислових споруд та об'єктів.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначає, що відповідачі не визнають та оспорюють право власності позивача на спірне майно, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права.

Відповідно до норм чинного законодавства, а саме ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Перший відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем не доведено, що він у вставленому законом порядку набув право власності на спірне майно та є його власником.

ФОП ОСОБА_1 стверджує, що він є власником спірного майна, яке було набуте ним у власність на підставі договорів купівлі-продажу від 01.07.2005 та від 05.01.2004, укладених між ним та СПД ОСОБА_4, та спірне майно зареєстровано за ним у встановленому законом порядку, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.2006 №№ 12624725, 12624530.

Як вбачається з витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.2006 №№ 12624725, 12624530, право власності на спірне майно зареєстровано за першим відповідачем на підставі договорів купівлі-продажу від 05.01.2004 та від 01.07.2005, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Відповідно ст. 657 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення зазначених вище договорів купівлі-продажу) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення зазначених вище договорів купівлі-продажу) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Разом з тим зазначені договори купівлі-продажу від 05.01.2004 та від 01.07.2005 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є неукладеними, оскільки не пройшли обов'язкового нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Посилання ФОП ОСОБА_1 на те що вказані договори були рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2006 у справі № 2-2204/2006р за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнані дійсними є безпідставними, оскільки ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.10.2008 зазначене рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2006 скасовано і справу направлено на новий розгляд до того ж суду. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2011 прийнято відмову та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу від 05.01.2004 та від 01.07.2005, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, дійсними.

Оскільки договори купівлі-продажу від 05.01.2004 та від 01.07.2005, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нотаріально не посвідчені та не визнані дійсними в судовому порядку, то в силу вимог ст. 640 Цивільного кодексу України вони є неукладеними, а відтак не породжують для сторін прав та обов'язків та з них не виникають відповідні юридичні факти, зокрема, що стосуються набуття ФОП ОСОБА_1 права власності на спірне майно.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що продавець - ОСОБА_4 за вказаними вище договорами купівлі-продажу був власником спірного майна та мав право відчужувати першому відповідачу спірне майно. Також і відсутні посилання в договорах на правовстановлюючі документи продавця на спірне майно на підставі яких останній міг розпоряджатись спірним майном, зокрема, відчужувати його інший особі.

Суд враховує те, що перший відповідач у справі - ФОП ОСОБА_1 звертався до суду з позовною заявою до ПАТ «Пленінний завод «Бортничі» - позивач у даній справі, про визнання права власності на спірне майно, а саме: будинок-контору, розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, АДРЕСА_1, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16859503 та столярно-зварювальний цех, розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, АДРЕСА_1, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16859730.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.12.2011 у справі № 12/204-11 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ВАТ «Пленінний завод «Бортничі», за участю третьої особи, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання права власності на вищезазначене майно, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2012, у задоволенні позову відмовлено.

Підставою для відмови в задоволені позову ФОП ОСОБА_1 до ВАТ «Пленінний завод «Бортничі» про визнання права власності на спірне майно, є, зокрема, те, що спірне майно входить до складу цілісного майнового комплексу ВАТ «Племінний завод «Бортничі», який переданий останньому за наказом Фонду державного майна України «Про затвердження плату приватизації і перетворення державного племінного заводу «Бортничі» у відкрите акціонерне товариство» від 13.02.1996 № 23-ПТ та на виконання плану приватизації майна державного племінного закону «Бортничі», затвердженого заступником Голови Фонду державного майна України 05.02.1996.

Крім того, в вищезазначених рощеннях рішеннях судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій по справі № 12/204-11 встановлено, що ФОП ОСОБА_1 - перший відповідач у даній справі не є добросовісним набувачем спірного майна за договорами купівлі-продажу від 05.01.2004 та від 01.07.2005.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Враховую те, що позивач є власником спірного майна, яке входить до складу цілісного майнового комплексу ВАТ «Племінний завод «Бортничі», що оспорюється першим відповідачем, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання за позивачем право власності на: будинок-контору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503; столярно-зварювальний цех, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730 є доведеною, обґрунтованою, відповідачами не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. 387 Цивільного кодексу України, і той факт, що перший відповідач без відповідної правової підстави заволодів майном позивача, вимога позивача про витребувати із незаконного володіння першого відповідача на користь позивача вищезазначене нерухоме майне є доведеною, обґрунтованою, першим відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог до другого відповідача - Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації», то суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки Комунальне підприємство Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» не оспорює право власності позивача на спірне майно, а тому позовні вимоги до останнього є безпідставними та необґрунтованими.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на першого відповідача, позаяк спір виник внаслідок його неправильних дій. Доказів протилежного останній суду не надав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати право власності за Публічним акціонерним товариством «Пленінний завод «Бортничі» (08325, Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, 15, ідентифікаційний код 00849634) на будинок-контору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503.

3. Визнати право власності за Публічним акціонерним товариством «Пленінний завод «Бортничі» (08325, Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, 15, ідентифікаційний код 00849634) на столярно-зварювальний цех, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730.

4. Витребувати із незаконного володіння Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська обл., Бориспільський район, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Пленінний завод «Бортничі» (08325, Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, 15, ідентифікаційний код 00849634) нерухоме майно: будинок-контору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503.

5. Витребувати із незаконного володіння Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська обл., Бориспільський район, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Пленінний завод «Бортничі» (08325, Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, 15, ідентифікаційний код 00849634) нерухоме майно: столярно-зварювальний цех, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Бориспільського району Київської області, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730.

6. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська обл., Бориспільський район, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Пленінний завод «Бортничі» (08325, Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, 15, ідентифікаційний код 00849634) 4263 (чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. витрат по сплаті судового збору.

7. В задоволенні вимог до Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 07.08.2015.