номер провадження справи 11/127/15-1/52/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 Справа № 908/3801/15

Суддя господарського суду Запорізької області Немченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (юридична адреса: 49094,м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МПК ЕЛЕКТРО" (69089, м. Запоріжжя, вул. Шушенська буд. 15)

про стягнення 27 313 грн. 29 коп.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 4338-О від 21.10.13 р.;

від відповідача ОСОБА_2, директор, протокол № 1/15 від 17.01.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк ОСОБА_3 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МПК ЕЛЕКТРО" про стягнення за договором банківського обслуговування б/н від 25.03.2011р. заборгованості у розмірі 27313,29 грн., з яких: заборгованість за кредитом 17000,00 грн., заборгованість по процентам 5879,24 грн., пеня 3210,05 грн., заборгованість по комісії 1224,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України і обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача зобовязань за договором.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи її розгляд було визначено судді Гончаренку С.А., який ухвалою від 15.07.2015 р. заявив самовідвід.

За результатами повторного автоматизованого розподілу цієї справи між суддями, справу визначено для розгляду судді Немченку О.І.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.07.2015р. прийнято справу до провадження суддею Немченко О.І., присвоєно справі номер провадження 11/127/15-1/52/15 та призначено розгляд справи на 06.08.2015р.

В судовому засіданні 06.08.2015 р. були присутні представники обох сторін, за їх заявою фіксація судового процесу технічним засобами не здійснювалась.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, у судовому засіданні директор товариства визнав суму заборгованості, проти позову не заперечував.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, і розгляд справи можливий в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 06.08.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

25.03.2011р. Товариство з обмеженою відповідальністю "МПК ЕЛЕКТРО" (відповідач у справі) підписав заяву на відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитку печатки, відповідно до якої банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг та тарифів банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua які разом із даною анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування. Клієнт, у свою чергу, даною заявою приєднався та погодився виконувати умови, викладені в Умовах і Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_3 договорі банківського обслуговування в цілому.

Вказані умови та тарифи затверджені наказом банку від 28.01.2011 р. № СП-2011-85.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

гідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У заяві від 25.03.3011 р. відповідач погодився, що відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих додаткових угод до даного договору, так і шляхом обімну інформацією/погодження з питань банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua або інший Інтернет -/SMS-ресурс, зазначений банком).

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом прав та обовязків, по яких сторонами досягнута домовленість, правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов (у редакції на момент укладення договору) кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, оплати відсотків та винагороди.

Пунктами 3.18.1, 3.18.1.1 Умов визначено вид кредиту «кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнту. Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі «кредит») надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту (далі «ліміт»).

Відповідно до п. 3.18.1.5 Умов кредитний ліміт в розумінні даного розділу Умов та правил надання банківських послуг являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Згідно з п. 3.18.1.17 Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові картки, утримувачами яких є сам власник поточного рахунку або будь-які повязані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

Також згідно з п. 3.18.4.4 Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності до п. п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існує на кінець банківського дня за попередній місяць, в прядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, яка належить до уплати банку, зі свого поточного рахунку.

Пунктами 3.18.4.1, 3.18.4.1.1 та 3.18.4.1.2 Умов встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку процентів:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну із дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Пунктом 3.18.4.9 Умов передбачено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати виникнення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом. День повернення кредиту у часовий інтервал нарахування процентів не включається. Нарахування процентів здійснюється в дату уплати.

У п. 3.18.4.10 Умов також закріплено, що зобовязання виконуються в наступній послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості перш за все направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п. п. 3.18.2.2.16, 3.18.2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 даного розділу «Умов та правил надання банківських послуг», далі простроченої винагороди, далі винагороди, далі прострочених процентів, далі процентів, далі простроченого кредиту, далі кредиту.

Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, вказаної у п.3.18.1.8. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати уплати, вони вважаються простроченими.

Згідно з п. 3.18.4.1.3 Умов, у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобовязань клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.

Відповідно до п. 3.18.4.1.4 Умов під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Згідно з п. 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або в формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки» або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк/ Інтернет клієнтбанк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах вказаних у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами.

На виконання договору банк встановив відповідачу кредитний ліміт на рахунок №9001 в розмірі 3300,00 грн. з 25.03.2011 р., 4550,00 грн. з 27.02.2012 р., 8500,00 грн. з 17.08.2012 р., 13000,00 грн. з 26.12.2012 р., 16500,00 грн. з 14.03.2013 р., 10000,00 грн. з 19.06.2013 р., 15000,00 грн. з 16.10.2013 р., 17000,00 грн. з 22.11.2013 р. та з 01.03.2014 р., 15209,84 грн. з 02.03.2014 р., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.05.2015 р. вих. №08.7.0.0.0/12.

Як вбачається з виписок банку по рахунку клієнта, за період дії договору клієнтом використовувались кредитні кошти в межах кредитного ліміту. У звязку з непогашенням кредиту у встановлений в договорі строк заборгованість в розмірі 17000,00 грн. була віднесена банком на прострочення з 01.10.2014р. На залишок кредитного сальдо нараховані проценти за ставкою 24% за період з 27.06.2014 р. по 01.07.2014 р. в сумі 56,35 грн. За період з 01.07.2014 р. по 01.10.2014 р. нараховані проценти за ставкою 36% річних в сумі 1499,26 грн. На суму простроченого кредиту банком нараховані проценти за ставкою 56% річних за період з 02.10.2014 р. по 17.03.2015 р. в сумі 4416,22 грн. Всього нараховано процентів в сумі 5971,83 грн. За вирахуванням часткової оплати процентів в загальній сумі 92,60 грн., банк предявив до стягнення заборгованість з процентів у сумі 5879,24 грн.

Вказаний розрахунок процентів суд визнав невірним, оскільки він здійснений виходячи з нових умов та правил надання банківських послуг і тарифів, які введені в дію лише з 01.07.2014 р. і не поширюються на правовідносини сторін, які виникли раніше.

Так, наказом банку від 04.06.2014 р. № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 р. у звязку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку. З 01.07.2014 р. діють Умови та надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п.2.1.1.11 якої, у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця. У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-якій з днів по 25-е число наступного місяця. Якщо дебетове сальдо не обнулити згідно умов, описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36% річних. Згідно з п.3.2.1.4.1.3 нових Умов при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобовязань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В даному випадку позитивне кредитне сальдо утворилось 11.06.2014 р., коли нові умови та правила надання банківських послуг ще не діяли. Тому для нарахування відсотків за користування цим кредитом не можуть бути застосовані нові умови. Відповідно до п.3.18.4.1 первісних Умов, які діяли на момент отримання кредиту, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну із дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Таким чином, до 25.07.2014 р. відповідач мав можливість користуватися кредитом безоплатно, а з 26.07.2014 р. нараховуються проценти за користування кредитом в розмірі 36% річних відповідно до нових ставок, введених в дію з 01.07.2014 р.

Таким чином, позивач безпідставно нарахував проценти за користування кредитом за період з 27.06.2014 р. по 25.07.2014 р.

Відповідно суд змінив термін віднесення кредиту на прострочення, який слід обраховувати протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню. В даному випадку платне користування кредитом триває 90 днів, починаючи з 25.07.2014 р. і до 23.10.2014 р., отже прострочення оплати виникло з 24.10.2014 р.

Враховуючи викладене, суд здійснив перерахунок процентів за користування кредитом.

Так, за період з 26.07.2014 р. по 23.10.2014 р. судом розраховані поточні проценти за користування кредитом ставкою 36% річних, виходячи з 360 днів у році, в сумі 1529,10 грн. З урахуванням часткових оплат процентів від 01.07.2014 р. в сумі 52,69 грн. від 01.08.2014 р. в сумі 39,01 грн. сума заборгованості зі сплати поточних процентів складає 1437,40 грн.

За користування кредитом в сумі 17000,00 грн., який став простроченим з 24.10.2014р., судом розраховані проценти за ставкою 56% річних, виходячи з 360 днів у році, за період з 24.10.2014 р. по 17.03.2014 р. (145 днів) в сумі 3834,44 грн. Зазначені проценти відповідачем не сплачувались.

Таким чином, всього заборгованість зі сплати процентів складає 5271,84 грн.

Також згідно з п. 3.2.1.4.4 нових Умов банком предявлена до стягнення комісійна винагорода за використання кредитного ліміту в період з липня 2014 року по лютий 2015 року в загальному розмірі 1224,00 грн. Так, за вказаний період максимальне сальдо по кредиту складало 17000,00 грн., звідси комісія в розмірі 0,9% від цієї суми складає 153,00 грн. на місяць х 8 місяців = 1224,00 грн. У спірному періоді комісія відповідачем не сплачувалась. Таким чином, заборгованість зі сплати комісії складає 1224,00 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору відповідач не сплачував в повному обсязі у встановлені

Умовами строки кредит, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 17000,00 грн., процентами за користування кредитом в розмірі 5271,84 грн. та комісією за користування кредитом в розмірі 1224,00 грн. У стягненні процентів в сумі 607,40 грн., які нараховані необґрунтовано, суд відмовляє.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 17000,00 грн., процентами за користування кредитом в розмірі 5271,84 грн. та комісією за користування кредитом в розмірі 1224,00 грн. підлягають задоволенню. У стягненні процентів в сумі 607,40 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.11.5.1 нових Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.2.1.5.4 нових Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачений п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, позивачем предявлена до стягнення пеня за прострочення сплати кредиту, процентів та комісії в загальній сумі 3210,05 грн.

Розрахунок пені є невірним, оскільки він здійснений виходячи з 360 днів у році, у той час як облікова ставка НБУ є нормативно встановленою річною ставкою і залежить він фактичної кількості днів у році, за який проводиться розрахунок. Допущена помилка призвела до завищення суми пені. Крім того, судом визначений інший термін віднесення кредиту на прострочення та здійснений перерахунок процентів, що впливає на розмір пені.

За розрахунком суду, на суму заборгованості по тілу кредиту слід нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 24.10.2014 р. по 17.03.2015 р. (145 днів), виходячи з фактичної кількості днів у році, що складає 2204,88 грн.

Так само поточні відсотки в загальній сумі 1437,40 грн. стали простроченими з 24.10.2014 р., отже пеня за прострочення їх сплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 24.10.2014 р. по 17.03.2015 р. (145 днів), виходячи з фактичної кількості днів у році, складає 186,43 грн.

Пеня на суму прострочених відсотків, нарахованих за ставкою 56% річних, розрахована судом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, виходячи з фактичної кількості днів у році, за кожен день періоду прострочення наростаючим підсумком, починаючи з дати нарахування цих процентів (24.10.2014 р.) і по 17.03.2015 р. в сумі 283,78 грн.

Пеня на суму простроченої комісії розрахована судом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 05.08.2013 р. по 17.03.2015 р. (згідно виписки по нарахуванню пені), наростаючим підсумком, що, виходячи з фактичної кількості днів у році, складає 133,16 грн.

Отже, загальна сума нарахованої пені за прострочення сплати кредиту, комісії та відсотків складає: 2204,88 грн. + 186,43 грн. + 283,78 грн. + 133,16 грн. = 2808,25 грн.

За спірний період пеня відповідачем не сплачувалась.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2808,25 грн. пені. У стягненні пені в сумі 401,80 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МПК ЕЛЕКТРО" (69089, м. Запоріжжя, вул. Шушенська буд. 15, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (юридична адреса: 49094,м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) заборгованість по тілу кредиту в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), заборгованість з процентів в сумі 5271,84 грн. (пять тисяч двісті сімдесят одна грн. 84 коп.), заборгованість з комісії в сумі 1224,00 грн. (одна тисяча двісті двадцять чотири грн. 00 коп.), пеню в сумі 2808,25 грн. (дві тисячі вісімсот вісім грн. 25 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 1759,49 грн. (одна тисяча сімсот пятдесят девять грн. 49 коп.). Видати наказ.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено і підписано 11 серпня 2015 року.

Суддя О.І.Немченко