номер провадження справи 2/41/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.08.2015 Справа № 908/2145/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши матеріали заяви Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство дружелюбівського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)", про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.08.2014р. у справі №908/2145/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Рост", м. Запоріжжя,

до відповідача: Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство дружелюбівського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)", с. Дружелюбівка, Вільнянський район, Запорізька область,

про стягнення 936701,94 грн.

за участю представників:

від позивача - Післегіна А.А., довіреність б/н від 17.06.2014р.;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.08.14р. позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Рост" були задоволені частково. Стягнуто з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство дружелюбівського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Рост" основний борг у розмірі 407731,62 грн. (чотириста сім тисяч сімсот тридцять одна грн. 62 коп.), пеню у розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.), 3% річних у розмірі 20475,94 грн. (двадцять тисяч чотириста сімдесят п'ять грн. 94 коп.), інфляційні втрати у розмірі 2181,36 грн. (дві тисячі сто вісімдесят одна грн. 36 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10579,41 грн. (десять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять грн. 41 коп.)., усього - 460968,33 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

15.09.2014р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області видано відповідний наказ.

24.07.2015р. на адресу суду надійшла заява відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду на один рік та розстрочки на п'ять років. Необхідність надання відстрочки та розстрочки відповідач обґрунтовує можливістю призупинення господарської діяльності підприємства та завданням значних матеріальних збитків у разі негайного виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.07.2015р. прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 03.08.2015р.

В судовому засіданні 03.08.2015р. був присутній представник позивача, за заявою якого фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник позивача в судовому засіданні надав усні заперечення на заяву, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні заяви про надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, при цьому вказує на значний термін невиконання відповідачем договірних зобов'язань та ухилення від сплати боргу, а також просить врахувати, що вказані відповідачем у заяві обставини не є виключним випадком, які надають право на відстрочку або розстрочку рішення.

Розглянувши матеріали заяви та справи, вислухавши пояснення представника, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У якості обставин, які утруднюють виконання рішення суду в повному обсязі на даний час, відповідач посилається на складний фінансовий стан, а саме на той факт, що негайне виконання рішення суду неминуче призведе підприємство до призупинення господарської діяльності і, як наслідок, до значних матеріальних збитків. Законом України «Про кримінально-виконавчу службу України», а саме статтею 13 визначено, що підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених, без мети отримання прибутку. Також заявник зазначає, що існує недостатнє фінансування з державного бюджету витрат колонії на продукти харчування, тепло- та водозабезпечення, на речове майно та предмети першої необхідності. У зв'язку з тяжким фінансовим положенням, військовими діями на території України у підприємства знизились замовлення на виготовлення продукції, що у свою чергу не є достатніми коштами для сплати боргів, оскільки суми, які надходять від самостійного продажу продукції, підприємство розподіляє на утримання засуджених, які працюють на виробництві. Враховуючи викладене, відповідач не може погасити наявну заборгованість у повному обсязі. Також в підтвердження свого тяжкого фінансового становища відповідачем надано баланс (звіт про фінансовий стан) на 01.07.2015р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за перше півріччя 2015 року, довідку про кредиторську заборгованість за одержану готову продукцію, товари та послуги. З доказів вбачається, що підприємство станом на 01.07.2015р. має кредиторську заборгованість у розмірі 1584925,62 грн.

Отже у відповідача на час розгляду заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення наявні обставини, які утруднюють сплату заборгованості за рішенням господарського суду Запорізької області від 21.08.2014р. в повному обсязі.

Разом з тим, відповідач не виконав в повному обсязі ухвалу суду від 27.07.2015р. щодо надання доказів наявності майна та довідку про рух коштів на рахунках, які б надали можливість проаналізувати щомісячні фінансові надходження його підприємства та неспроможність підприємства на даний момент хоча б до часткового виконання рішення. Також заявник не обґрунтував і документально не підтвердив надання відстрочки саме на один рік та розстрочки на п'ять років.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи фінансовий стан відповідача, його соціальне значення у державі, матеріальні інтереси сторін, а також термін невиконання боржником взятих на себе договірних зобов'язань, зважаючи на те, що виконання рішення суду одночасно в повному обсязі матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану відповідача, суд вважає, що наведені відповідачем обставини є підставою для часткового задоволення заяви про відстрочку і розстрочку виконання рішення та для надання відповідачу розстрочки сплати основного боргу в сумі 407731,62 грн., пені в сумі 20000,00 грн., 3% річних в сумі 20475,94 грн., інфляційні втрати в сумі 2181,36 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 10579,41 грн., усього - 460968,33 грн. строком на 6 місяців з дати винесення ухвали шляхом сплати присуджених сум рівними частинами щомісячно.

Суд також роз'яснює, що розгляд даної заяви не позбавляє відповідача права за наявності відповідних виняткових обставин та належних доказів на звернення до суду в порядку ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство дружелюбівського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)" про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.08.2014р. у справі №908/2145/14 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 21.08.2014р. у справі №908/2145/14 строком на 6 місяців з дати винесення ухвали шляхом сплати присуджених сум рівними частинами по 76828,00 грн. (сімдесят шість тисяч вісімсот двадцять вісім грн. 00 коп.) щомісячно до 03.09.2015р., до 03.10.2015р., до 03.11.2015р., до 03.12.2015р., до 03.01.2016р. та 76828,33 грн. (сімдесят шість тисяч вісімсот двадцять вісім грн. 33 коп.) до 03.02.2016р.

Суддя Т.В.Мойсеєнко