РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №902/542/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Енергооблік»
до відповідачів: №1 №2Вінницького відділення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк»
простягнення 4417400,00 грн. та про зобов'язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача:не з'явився;
від відповідача №1: не зявився;
від відповідача №2Левченко О.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Енергооблік» звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницького відділення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» та Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору банківського рахунку №8432 від 12.09.2014, а саме здійснити переказ коштів в сумі 206057,22 грн. з поточного рахунку ПАТ «Укргазпромбанк» №1 (МФО 320843) на рахунок, відкритий в Філії АТ «Укрексімбанк», м. Вінниця (МФО 3024229) №2777.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.04.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/542/15 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.05.2015 справу №902/542/15 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №902/542/15 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 справу №902/542/15 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 01.07.2015.

30.06.2015 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просить зобов'язати відповідача №2 виконати умови договору банківського рахунку №8432, а саме: здійснити переказ коштів за платіжними дорученнями від 11.03.2015 №637 та 639 на рахунок - УК у Жмеренському районі, а також за платіжними дорученнями від 11.03.2015 №638, 640, 641, 642 на рахунок отримувача - Держбюджету Жмеренського району.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2015 відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заяву позивача про зміну предмету позову прийнято судом до розгляду, а у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників відповідачів, неподанням витребуваних судом документів розгляд справи відкладено на 23.07.2015.

Представники позивача в судове засідання 23.07.2015 не з'явились, однак в попередньому судовому засіданні подану заяву про зміну предмету позову підтримали.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2014 між позивачем та відповідачем №2 було укладено договір банківського рахунку №8432, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у погоджених між сторонами договору валютах та зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства України і умов договору. Позивачем 11.03.2015 були направлені відповідачу №2 платіжні доручення на перерахування грошових коштів (сплату податків) на загальну суму у розмірі 335430,00 грн., проте відповідачем №1 всупереч умов укладеного між сторонами договору вказані платіжні доручення залишені без виконання. Таким чином, позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» виконати умови договору банківського рахунку №8432 від 12.09.2014, а саме здійснити переказ коштів за платіжними дорученнями від 11.03.2015 №637 та 639 на рахунок - УК у Жмеренському районі, а також за платіжними дорученнями від 11.03.2015 №638, 640, 641, 642 на рахунок отримувача - Держбюджету Жмеренського району.

23.07.2015 до загального відділу Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю явки його представника в судове засідання.

Вказана заява позивача не підлягає судом задоволенню з огляду на таке.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Проте, позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів неможливості заміни свого уповноваженого представника, як з числа своїх працівників, так і з осіб, не пов'язаних з ними трудовими відносинами.

Представник відповідача №1 в судове засідання не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав. Про проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача №2 в судове засідання 23.07.2015 з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що вимоги позивача порушують порядок, встановлений для заявлення та задоволення вимог кредиторів, визначений ст.ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на вимоги позивача розповсюджуються обмеження згідно ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», т.я. в Публічному акціонерному товаристві «Укргазпромбанк» з 08.04.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці, а 06.07.2015 продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 07.08.2015.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Енергооблік» (клієнт, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» (банк, відповідач) було укладено договір банківського рахунку №8432, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у погоджених між сторонами договору валютах та зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства України і умов договору (п.1.1), банк зобов'язався виконувати всі розрахункові і касові операції, передбачені законодавством, відповідно до діючих правил здійснення таких операцій (п.2.1.1), списувати кошти з рахунку клієнта за його розпорядженням (п.2.1.2), повертати розрахункові та супровідні документи клієнта у разі відмови в їх виконанні не пізніше наступного робочого дня з дати їх надходження до банку (п.2.1.8).

11.03.2015 позивачем було надано відповідачу для виконання наступні платіжні доручення: №637 - податок на прибуток за 2014 в сумі 10000,00 грн., №638 - авансовий внесок податку на прибуток за 2015 в сумі 10000,00 грн., №639 - податок на прибуток за 2014 в сумі 60000,00 грн., №640 - авансовий внесок податку на прибуток за 2015 в сумі 100000,00 грн., №641 - авансовий внесок податку на прибуток за 2015 в сумі 100000,00 грн., №642 - авансовий внесок податку на прибуток за 2015 в сумі 55430,00 грн., а всього на загальну суму 335430,00 грн.

Вказані платіжні доручення були прийняті Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» до виконання 11.03.2015, про що свідчать відмітки банківської установи на перелічених вище платіжних дорученнях позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки (ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму». Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми (ч. 2 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Судом встановлено, що станом на час звернення до суду з позовною заявою, подані позивачем на виконання до банку 11.03.2015 розрахункові документи (платіжні доручення загалом на суму 335430,00 грн.), залишилися невиконаними банком.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 07.04.2015 № 217 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.04.2015 прийнято рішення № 70 про запровадження з 08.04.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк», а рішенням № 128 від 06.07.2015 Виконавча дирекція Фонду продовжила строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укргазпромбанк» до 07.08.2015 включно.

Як вказується у ч.ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Зазначений закон є спеціальним нормативним актом, який підлягає обов'язковому застосуванню у даних правовідносинах. Всі інші акти законодавства України можуть застосовуватись до правовідносин сторін лише в тій частині, що не суперечить вказаному Закону.

Частинами 1, 5 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які надають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Верховний Суд України в постанові від 25.03.2015 у справі №3-24гс15 зазначив, що зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунка носять майново-грошовий характер, а відтак, позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, задоволення вимог позивача має здійснюватися виключно у порядку, строки та у черговості, встановленій Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно, заявлена позивачем вимога про зобов'язання банка виконати умови договору банківського рахунку №8432 від 12.09.2014, а саме здійснити переказ коштів за платіжними дорученнями від 11.03.2015 №637 та 639 на рахунок - УК у Жмеренському районі, а також за платіжними дорученнями від 11.03.2015 №638, 640, 641, 642 на рахунок отримувача - Держбюджету Жмеренського району порушує порядок, встановлений для заявлення та задоволення вимог кредиторів, визначений ст.ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому вимоги позивача в силу ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можуть бути виконані банком.

Враховуючи викладене, а також те, що правовідносини сторін по договору банківського рахунку носять майново-грошовий характер, і на такі правовідносини поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відмовою в позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 04.08.2015

Суддя Ю.М. Смирнова