ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа № 911/2765/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Техмаш,

77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Промислова, буд. 5

до Товариства з обмеженою відповідальністю Джурбі ОСОБА_1,

08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Енергетиків, буд. 1

про стягнення 532 114,53 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2 (довіреність від 20.04.2015 № 143);

відповідача не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Техмаш (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Джурбі ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 532 114,53 грн., з яких: 291 095,14 грн. основний борг, 21 053,35 грн. - 3% річних та 219 966,04 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором від 14.06.2012 № 2012_KV_23.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.07.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.07.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 14667/15 від 22.06.2015) позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду від 08.06.2015.

У судове засідання 14.07.2015 представники сторін не зявились, про причини неявки суд не повідомили, розгляд справи відкладено на 11.08.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 17929/15 від 04.08.2015) позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду від 03.07.2015.

У судовому засіданні 11.08.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, явку представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача та неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.08.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Завод Техмаш (далі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Джурбі ОСОБА_1 (далі покупець) укладено договір від 14.06.2012 № 2012_KV_23 (далі Договір), відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність, а покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах, викладених у Договорі, продукцію, найменування, кількість та ціна якої вказані у специфікації, яка є невідємною частиною Договору (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.2. Договору, ціна товару представлена у Додатку №1, який є невідємною частиною Договору. Ціна Договору, на момент його підписання, складає 485 158,56 грн.

Згідно з підпунктами 2.4.1., 2.4.2., 2.4.3. пункту 2.4. Договору, ціна товару сплачується покупцем на користь продавця шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця за наданими реквізитами поетапно: 40% ціни Договору, що складає 194 063,42 грн., протягом 5 робочих днів з моменту підписання Договору; 50% ціни Договору, що складає 242 579,28 грн., протягом 10 робочих днів з моменту відвантаження товару; 10% ціни Договору, що складає 48 515,86 грн., протягом 5 робочих днів з моменту введення обладнання в експлуатацію, але не пізніше 90 днів з моменту відвантаження товару.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2012, а в частині взаєморозрахунків до повного їх проведення (пункт 11.1. Договору).

Між сторонами до Договору укладено Додаткові угоди від 06.09.2012 № 1 та від 05.08.2013 № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов Договору, поставив відповідачу товар, всього на суму 485 158,56 грн., що підтверджується наданою у матеріали справи видатковою накладною від 27.12.2012 № НОМЕР_1, що підписана у двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін, а відповідач, за довіреністю від 27.12.2012 № 229, вказаний товар отримав.

Підписи уповноважених представників сторін на видатковій накладній оцінюється судом як підтвердження юридичними особами факту вчинення господарської операції з поставки товару. До матеріалів справи долучені копії зазначених накладних та довіреності, а їх оригінали оглянуті у судовому засіданні.

У матеріалах справи відсутні докази наявності зауважень покупця до спірної поставки товару, відповідачем позов не заперечено, участь представника у судових засіданнях не забезпечено.

Позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про сплату заборгованості, докази надіслання містяться у матеріалах справи, а саме: копія фіскального чеку та опису вкладення з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Також, до матеріалів справи долучено акт звірки взаємних розрахунків за період: серпень 2012 року грудень 2014 року, на суму 291 095,14, що підписаний у двосторонньому порядку та скріплений відбитками печаток обох сторін.

Крім того, на підтвердження позовних вимог, позивачем надано у матеріали справи копії податкових накладних на поставку товару, що складені на господарську операцію з поставки товару за спірною видатковою накладною та реєстрів виданих та отриманих податкових накладних підприємства за спірний період.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Зважаючи не викладене, судом оцінюються податкові накладні, що складені позивачем, як докази того, що позивачем відображена господарська операція за спірною видатковою накладною у своїх податкових зобов'язаннях.

На підтвердження наявності заборгованості, до матеріалів справи надано банківську виписку, відповідно до якої судом встановлено здійснення відповідачем часткової оплати за Договором у розмірі 194 063,42 грн.

Оскільки відповідач зобовязання за Договором, у частині оплати вартості товару, що поставлений позивачем, виконав частково, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за Договором у розмірі 291 095,14 грн. різниця між вартістю поставленого товару та розміром часткової оплати.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір, що укладено між сторонами, за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів, з огляду на те, що вони підписані уповноваженими на те особами, вбачається наявність у відповідача грошового зобов'язання перед позивачем, строк виконання якого настав і яке відповідачем не виконане.

На підставі аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, дослідження матеріалів та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 291 095,14 грн. основного боргу є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а, отже, підлягає задоволенню.

Також позивачем, заявлено позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 21 053,35 грн. та інфляційних втрат у розмірі 219 966,04 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок розміру 3 % річних та інфляційних втрат та зясував, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним і відповідає обставинам справи, а тому, позовна вимога про стягнення 21 053,35 грн. 3 % річних та 219 966,04 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 291 095,14 грн., 3% річних у розмірі 21 053,35 грн. та інфляційних втрат у розмірі 219 966,04 грн.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 10 642,29 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Джурбі ОСОБА_1 (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Енергетиків, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Техмаш (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Промислова, буд. 5, ) 291 095 (двісті девяносто одна тисяча девяносто пять) грн. 14 коп. основного боргу, 21 053 (двадцять одна тисяча пятдесят три) грн. 35 коп. 3% річних, 219 966 (двісті девятнадцять тисяч девятсот шістдесят шість) грн. 04 коп. інфляційних втрат та 10 642 (десять тисяч шістсот сорок дві) грн. 29 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 17.08.2015.

Суддя С.О. Саванчук