ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.15р. Справа № 904/6433/15
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Самоцвіт», м. Дніпропетровськ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор», м. Дніпропетровськ

Про : стягнення 203 084, 49 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : ОСОБА_1 ( дов.№3 від 01.01.15р.);

Від відповідача : не з`явився

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Самоцвіт» ( позивач ) звернувся з позовом до ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» ( відповідач ) про стягнення 203 084, 49 грн. ( в т.ч.: 121 260, 73 грн. основна заборгованість; 24 514, 48 грн. пеня; 59 919, 55 грн. інфляційні втрати та 389, 73 грн. 3% річних) заборгованості за договором №92 від 01.03.12р. ( укладеним між сторонами ). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставну відмову відповідача оплатити вартість поставленого позивачем на користь відповідача товару відповідно до умов цього договору та додатків до нього.

ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» ( відповідач ) відзив на позов та витребуваних судом документів не надав, явку повноважного представника до судових засідань двічі не забезпечив, не зважаючи на ту обставину, що про час та місце судового засідання був своєчасно повідомлений ( що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення відповідачу 28.07.15 р. копії ухвали суду про порушення провадження у справі (т.1, а.с.175) та клопотанням відповідача про відкладення слухання справи , яке було задоволено судом (т.1, а.с.182). Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відзиву на позов та представника відповідача за наявними в справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.12р. між ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» ( покупець) та ТОВ «Самоцвіт» (постачальник) укладено договір №92, відповідно до умов якого ( за твердженням позивача) постачальник у період з липня 2014р. поставив покупцю товар на загальну суму 130 973, 80 грн. ( на підтвердження чого позивачем надано товарні накладні, т.1, а.с.39-82).

Відповідно до п.2.6. договору право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної та/або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару. Згідно з п.5.1. договору загальна сума договору складає суму товару, отриманого по всім накладним покупцем, та сума послуг, наданих покупцем на користь постачальника. Ціна на товар формується в українській національній валюті , включаючи ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства України. (п. 5.2. договору) Відповідно до п.5.3. договору (поміж-іншим) ціна товару встановлюється на підставі погодженої сторонами специфікацією.

В п.5.6. договору ( з урахуванням внесених додатковою угодою від 01.07.14р. до вищезазначеного договору змін, т.1, а.с.38 ) сторони погодили, що покупець зобовязаний здійснювати оплату за поставлений товар, після спливу 65 (шести десяти пяти) календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника; постачальник здійснює оплату товарів два рази на тиждень по вівторках та четвергам ( в день, який настане раніше після спливу строку оплати).

Згідно з п.6.10. договору ( в редакції протоколу розбіжностей до нього , т.1., а.с.28-35), за необґрунтовану відмову в оплаті переданого постачальником покупцеві товару, а також невчасну або неповну оплату товару покупець зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент невиконання або неналежного виконання покупцем зобовязань по оплаті товару, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. (а.с.19-27).

Під час судового засідань судом були дослідженні надані позивачем оригінали первинних документів ( договору №92 від 01.03.15р. , додатків до нього та товарних накладних).

За твердженням позивача, в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач поставлений на його адресу товар у встановлений договором строк не оплатив ( сплачено лише 161 212, 08 грн. ). При цьому позивач зазначає, що станом на 01.07.14р. за відповідачем рахувалася заборгованість за поставлений товар за вищезазначеним договором в розмірі 151 499, 11 грн. (на підтвердження чого позивачем було надано відповідний акт звірки розрахунків між сторонами, підписаний відповідачем без зауважень, т.1. а.с.13-15), яка теж не була сплачена відповідачем.

Враховуючи вищевикладене ( згідно наданого позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків), за відповідачем станом на 30.07.15р. рахується заборгованість в розмірі 121 260, 73 грн. (т.1, а.с.179-181).

Окрім того позивач відповідно до п.6.10 договору та приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу : 24 514, 48 грн. пені; 59 919, 55 грн. інфляційних втрат та 389, 73 грн. 3% річних. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 203 084, 49 грн.

На час прийняття рішення у справі доказів , що спростовують викладені у заяві обставини , або доказів сплати заборгованості ( з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних) перед позивачем відповідач не надав.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ). У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).Відповідно до приписів ст.33 ГПК України : кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано; а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 655, 712 ЦК України; ст.ст.33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельного будинку «Амстор» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Самоцвіт» ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27; ): 203 084, 49 грн. заборгованості за договором та 4 061, 70 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя Васильєв О.Ю.

19.08.15р.