номер провадження справи 2/75/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

06.08.2015 справа № 908/3511/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська аграрна компанія", с.Мала Білозерка, Запорізька область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра", смт. Чабани, Київська область,

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Мозговий О.П., довіреність б/н від 01.09.2014р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Українська аграрна компанія" до товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" про визнання за ТОВ "НВП "Українська аграрна компанія" права власності на кругову зрошувальну систему Valley FP 750 та кругову зрошувальну систему Valley FP 810, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що 05.11.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №00309-13 СТ. За умовами договору відповідач здійснив поставку зрошувальних систем позивачу, загальною вартістю 3764259,00 грн., що еквівалентно 459000,00 дол. США. На день звернення з позовом, позивачем сплачено 100% вартості техніки. Листом №09/493 від 19.09.2014р. відповідач повідомив позивача, що за ТОВ «НВП "Українська аграрна компанія» значиться заборгованість в розмірі 654075,00 грн. Крім того, відповідач у листі зазначив, що у разі несплати грошових коштів змушений буде техніку забрати до себе на склад. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на техніку.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 20, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 16, 20, 202, 391, 392, 509, 526, 610, 626 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.06.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/75/15 та призначено розгляд справи на 02.07.2015р.

19.06.2015р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: кругову зрошувальну систему Valley FP 750 і кругову зрошувальну систему Valley FP 810, а також заборони вчиняти певні дії з цим майном, а саме демонтувати кругову зрошувальну систему Valley FP 750 та кругову зрошувальну систему Valley FP 810 або їх частини, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка.

Ухвалою від 22.06.2015р. відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою від 02.07.2015р. відкладено розгляд справи на 28.07.2015р.

Ухвалою від 02.07.2015р. відкладено розгляд справи на 28.07.2015р.

Ухвалою від 28.07.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 06.08.2015р.

В судовому засіданні 06.08.2015р. був присутній представник відповідача, за заявою якого фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Від відповідача 01.07.2015р. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач з позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Свої заперечення відповідач обґрунтовую тим, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013р., згідно якого відповідач зобов'язується продати, а позивач прийняти та оплатити на умовах відстрочки оплати вартості сільськогосподарську техніку - кругову зрошувальну систему Valley FP 750 в кількості 1 штука та кругову зрошувальну систему Valley FP 810 в кількості 1 штука на умовах, визначених в специфікації-додатку до договору №1. Зазначеним додатком визначено графік платежів. Відповідно до п. 2.2 договору оплата вартості техніки здійснюється у національній валюті України по курсу, який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки. Станом на 22.06.2015р. залишок до сплати становить 132460,64 дол. США. Від так позивачем не сплачено 100% вартості техніки, а отже позивач не має права власності на цю техніку.

Від позивача 28.07.2015р. надійшло клопотання про припинення провадження у справі, оскільки на момент розгляду справи право власності ТОВ «НВП «Українська аграрна компанія» на зрошувальні машини кругової дії зареєстровано у встановленому законом порядку та ні ким не оспорюється. Позивачем до матеріалів справи надано копію свідоцтва від 10.06.2015р. серії IC № 022742 про реєстрацію машини зрошувальна машина кругової системи Valley FP 750, рік випуску 2013, шасі №08-05990. Власником вказаної машини у свідоцтві визначено ТОВ «НВП «Українська аграрна компанія». Також позивачем надано копію свідоцтва від 10.06.2015р. серії IC № 022743 про реєстрацію машини зрошувальна машина кругової системи Valley FP 810, рік випуску 2013, шасі №08-05991. Власником вказаної машини у свідоцтві також визначено ТОВ «НВП «Українська аграрна компанія».

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне.

05.11.2013р. між ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» (продавець) та ТОВ «НВП «Українська аграрна компанія» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №00309-13 СТ, згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених цим договором сільськогосподарську техніку, вартість, найменування, кількість, завод-виробник і стан якої визначаються в специфікаціях (додатку №1) до цього договору, яка є невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 цього договору вартість одиниці та загальна вартість техніки в гривні, а також еквівалент вартості техніки в валюті Долар США та курс (гривні до долара США), згідно з яким на момент укладання цього договору розраховувався гривневий еквівалент вартості техніки в доларах США, визначаються в специфікаціях до цього договору.

Оплата вартості техніки здійснюється у національній валюті України (гривні) по курсу (гривні до долара США), який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки (п. 2.2 договору).

Згідно п. 2.3 договору загальна вартість і вартість одиниці техніки в гривні змінюється на день проведення розрахунку прямо пропорційно росту офіційного курсу долара США до гривні, що встановлюється Міжбанківським валютним ринком України на день проведення розрахунку, по відношенню до курсу гривні до долара США, встановленому на день підписання цього договору.

Ціною договору у п. 2.6 договору визначена загальна вартість одиниць техніки, визначена в специфікації.

Відповідно до п. 5.1 договору ризики випадкової загибелі (знищення) чи випадкового пошкодження техніки переходить до покупця після підписання акту прийому-передачі техніки та договору про відповідальне зберігання техніки, а право власності на техніку переходить до покупця після оплати 100% вартості техніки.

Також між позивачем та відповідачем 06.03.2014р. укладено договір тимчасового зберігання майна №00309-13 ТЗ, відповідно до якого в порядку та на умовах, що визначені даним договором, зберігач (позивач) зобов'язується прийняти та забезпечити зберігання майна: кругову зрошувальну систему Valley FP 750 та кругову зрошувальну систему Valley FP 810, загальною кількістю 2 (дві) одиниці, що передані йому замовником, і повернути їх замовнику у схоронності за першою вимогою.

Врахувавши вищенаведене та проаналізувавши наявні у справі документи, вимоги чинного законодавства та з'ясувавши всі обставини правовідносин сторін суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає припиненню виходячи з такого:

Позов заявлений про визнання права власності у зв'язку з тим, що позивач вважає, що оплатив повністю передане йому на зберігання за договором купівлі-продажу№00309-13 СТ та договором зберігання майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Інші норми, на які посилається позивач у позові, зокрема ст.ст. 202,391,509,526,610,626 ЦК України, 193 ГК України ( крім ст. 392 ЦК України) не регулюють відносини в сфері набуття, припинення прав власності та не визначаються і такого способу захисту, як визнання права власності.

Разом з тим, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах.

Права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права. Така правова позиція суду знаходить своє підтвердження у постанові Судової палати у господарським справах Верховного Суду України від 23.12.2014р. у справі №5011-74/9393-2012 та листі Вищого господарського суду України від 20.04.2015р. № 01-06/631/15.

Відповідачем у справі про визнання права власності може бути особа, яка не визнає такого права в силу своїх власних правомочностей на володіння(панування над річчю) таким майном. ТОВ "Агробудівельний альянс "Астра" передав позивачу вказане вище майно в межах зобов'язальних правовідносин і не є особою, яка може бути відповідачем у справі. Тобто між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору, що є підставою для припинення провадження у справі (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.0.62014р. у справі №5009/2628/12.

Враховуючи викладене і те, що сторони у даній справі перебувають у зобов'язальних правовідносинах за договором купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013р. та за договором тимчасового зберігання майна №00309-13 ТЗ від 06.03.2014р., а також, приймаючи до уваги, заяву позивача, суд на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припиняє провадження у справі.

Суд роз'яснює сторонам, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Суддя Т.В.Мойсеєнко