ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" січня 2015 р. Справа № 921/1402/14-г/17
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Інжирінг", м.Іллічівськ Одеської області,

про вжиття заходів до забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю " С-Інжиніринг", м.Іллічівськ Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький цукровий завод", м.Збараж Тернопільської області

про стягнення 705984,11 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-інжиніринг", м.Іллічівськ Одеської області, звернулося 12.12.2014р. (вх.№1448 від 12.12.2014р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький цукровий завод", м.Збараж Тернопільської області, про cтягнення заборгованості в сумі 705984,11 грн., з яких: 658622,32 грн. - сума основного боргу; 4900,57 грн. нарахованих 3% річних; 42461,22 грн. пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору №17/07-2014/3 від 17.07.2014р.

Ухвалою господарського суду від 15 грудня 2014 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 13 січня 2015 року. Також ухвалою суду від 15.12.2014р. відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача як необґрунтованому та передчасно заявленому.

В судовому засіданні позивачем повторно подано заяву №1201/15/1 від 12.01.2015р. в порядку ст.66 ГПК України про вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький цукровий завод". В обґрунтування заяви товариством зазначено, що сума позову є суттєвою, а дії відповідача свідчать про відсутність наміру погасити існуючий борг. Разом з тим, зазначає, що згідно із ухвали господарського суду м.Києва по справі №910/22056/14 від 13.10.2014р., ТОВ "Збаразький цукровий завод" було солідарним боржником з компаніями Агрохолдингу "Мрія" та даним рішенням солідарно стягнуто суму, що еквівалентна близько 6000000,00 дол. США. Крім того, господарським судом Харківської області 24.12.2014р. постановлено рішення у справі №922/5393/14 про стягнення 25323425,30 грн. з ТОВ "Цукровий холдинг "Т-Цукор", який є засновником ТОВ "Збаразький цукровий завод". У звязку з наведеним ТОВ "С-Інжиніринг" вважає, що майно та грошові кошти, які належать відповідачу у справі у період з моменту звернення позивача з даною позовною заявою до суду і прийняття господарським судом рішення по суті, можуть зникнути, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Розглянувши подане клопотання, оцінивши доводи, наведені в його обґрунтування, суд вважає, що клопотання позивача не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Вичерпний перелік заходів до забезпечення позову, визначено у статті 67 ГПК України, згідно якої вид забезпечення позову повинен бути співрозмірним із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Проте, з матеріалів справи вбачається вчинення відповідачем певних дій, які б свідчили про ухилення Товариства від виконання зобовязань за договором, що є предметом позову, а з доводів заяви позивача слідує, що дії відповідача свідчать не про ухилення від виконання зобовязань, а про відсутність наміру останнього погасити існуючий борг.

Однак і такі доводи не підтверджуються документально як того вимагають приписи ст.33 ГПК україни.

Крім того, згідно пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Рішення судів, на які посилається позивач, про стягнення значних сум заборгованості з відповідача та юридичних осіб засновників товариства не можуть братися судом до уваги, оскільки не набрали законної сили у встановленому законом порядку. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм закону та доводів, викладених позивачем у заяві, суд вважає, що наведені позивачем обставини жодним чином не можуть свідчити про те, що в подальшому виконати судове рішення у даній справі, у разі задоволення позовних вимог, буде неможливо без застосування відповідних заходів.

Крім того, наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову з приводу не вчинення дій відповідачем, які б підтверджували його намір погасити заборгованість спростовуються змістом позовної заяви та наданим в судовому засіданні відповідачем платіжного доручення №3110037 від 12.11.2014р. про здійснення часткової оплати по договору в сумі 200000,00грн.

Зважаючи на те, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів на підставі укладеного між сторонами договору 17/07-2014/3 від 17.07.2014р. за поставлений товар та виконані роботи, за які відповідач розрахувався частково в сумі 200000,00грн, беручи до уваги, що рішення суду на які посилається позивач не набрали законної сили, незначний строк прострочки невиконання зобов'язань (з вересня 2014 року) та відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання договірних зобовязань чи відмови у погашенні боргу, доказів імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, підстав для задоволення клопотання позивача суд не вбачає.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви №1201/15/1 від 12.01.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Інжиніринг", м.Іллічівськ Одеської області, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький цукровий завод", м.Збараж Тернопільської області, - відмовити.

Суддя Н.О. Андрусик