номер провадження справи 18/95/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 справа № 908/3401/15

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, місто Дніпропетровськ, а/с 1800; електрона адреса: )

до відповідача фізичної особи-підприємця Михайленко Наталії Олександрівни (72514, Запорізька область, Якимівський район, с. Михалівка, вул. Станченка, буд. 15, корпус 2)

про стягнення 12292,07 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Суберляк Д.В., представник довіреність № 4007-О від 31.10.2012 р., паспорт серія АМ № 821914 від 22.01.2002 р.;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ

До господарського суду Запорізької області 27.05.2015 р. звернувся позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця Михайленко Наталії Олександрівни про стягнення 12292,07 грн., які складаються з: 6000,00 грн. заборгованості за кредитом, 3700,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 718,99 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 1873,08 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Підставою для звернення з позовом до є неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором банківського обслуговування № б/н від 14.10.2013 р., внаслідок чого утворились заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом. За порушення договірних зобов'язань відповідачу, з урахуванням умов договору та приписів діючого законодавства, нарахована пеня.

Ухвалою суду від 28.05.2015 року порушено провадження у справі № 908/3401/15, присвоєно справі номер провадження 18/95/15, судове засідання призначене на 18 червня 2015 р.; строк вирішення спору продовжувався; розгляд справи відкладався на 05.08.2015 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів судового процесу, за наявними документами та закінчений в судовому засіданні 05.08.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Надав суду пояснення щодо відсутності в Банку письмових звернень відповідача про відстрочення виконання зобов'язань за кредитним договором або надання кредитних канікул, у зв'язку з наявними винятковими обставинами. Звертав увагу суду, що з метою врегулювання із відповідачем питання про можливу реструктуризацію сплати заборгованості, представник банку, за вказаним відповідачем у заяві клієнта про приєднання до умов і правил надання банківських послуг номером мобільного телефону намагався зв'язатися, але на дзвінки не відповідали, зв'язку з відповідачем не встановлено.

Відповідач або його представник в судове засідання за викликом не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимогу суду, що викладені в попередніх ухвалах не виконав. Матеріали справи містять заяву про перенесення судового засідання (вх. № 09-06/26099 від 10.06.2015 р.; арк.с. 57) у зв'язку з необхідністю отримання кваліфікованої правової допомоги, пояснення для суду (вх. № 09-06/26100 від 10.06.2015 р.; арк.с. 58), відповідно до яких відповідач посилався на відсутність роботи, поганого самопочуття, внаслідок тяжкого захворювання, можливістю погашення заборгованості у серпні місяці 2015 р. після отримання грошових коштів за оренду земельного паю та звернення до суду (вх. № 09-06/26101 від 10.06.2015 р.; арк.с 62) з проханням надати час для вирішення виниклої проблеми.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Михайленко Наталя Олександрівна (відповідач у справі) 14.10.2013 року подала ПАТ КБ "Приватбанк" (позивач у справі) заяву про відкриття поточного рахунку (зворот), а також заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (титульна сторінка) (далі - заява). Банком відкрито поточний рахунок № 6667 (ар.с. 10).

Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 14.10.2013 р. (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу встановлюється кредитний ліміт на поточний рахунок 6667 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.2.2.7 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов встановлено, що договір, а саме - обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту в межах зазначених у них сум та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором.

Згідно з п. 3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Періодом безперервного користування кредитом, відповідно до п. 3.2.1.1.11., є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більш ніж 35 днів.

Для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості) клієнт повинен:

- У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнулення повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця.

- У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнулення повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число наступного місяця.

Якщо дебетове сальдо не було обнулено згідно умов описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36 % річних.

Порядок розрахунків встановлений в р. 3.2.1.4 Умов.

Так, згідно з п. 3.2.1.4.1 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до - дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.1. Умов).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів* з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо піддягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2 Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів * з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го * дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг. Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня , наступного за датою порушення зобов'язань (п. 3.2.1.4.1.3. Умов).

Пунктом 3.2.1.4.4. Умов встановлено обов'язок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону і договору, є договір.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Приписами статей 626 та 627 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як свідчить довідка ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 08.7.0.0.0/02 від 05.05.2015 року з 14.10.2013 року відповідачу встановлений кредитний ліміт в розмірі 10000,00 грн., з 23.10.2013 р. - 3000,00 грн., з 14.11.2013 р. - 4000,00 грн., з 22.11.2013 р. - 6000,00 грн., з 01.03.2014 р. - 6000,00 грн.(ар.с. 11).

Як вбачається з наданої позивачем Виписки станом на 13.03.2015 р. по рахунку відповідача заборгованість за тілом кредиту складає 6000,00 грн.

Відповідачем не надано доказів належного виконання ним прийнятих на себе зобов'язань за Договором банківського обслуговування б/н від 14.10.2013 р. в частині повного та своєчасного погашення кредитної заборгованості, сплати процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором на його адресу 01.03.2015 р. Банком направлена претензія № 31014ZPAKS0B0 від 09.02.2015 р. про сплату простроченої заборгованості за тілом кредиту, за відсотками, комісією, а також про сплату пені. Посилаючись на умови договору, ст. 526 ЦК України, Банк вимагав негайного погашення простроченої заборгованості в повному обсязі за реквізитами, встановленими умовами договору.

Зазначену претензію відповідачем залишено без відповіді та без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 68 Конституції України Закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1069 ЦК України).

За своєю правовою природою Договір банківського обслуговування б/н від 14.10.2013 р. в частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

В період дії Договору банківського обслуговування б/н від 14.10.2013 р. розмір відсотків за користування кредитними коштами змінювався, про що Клієнт повідомлявся у спосіб, передбачений Умовами, що підтверджується електронним повідомлення банку від 01.07.2014 р.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов Договору банківського обслуговування б/н від 14.10.2013 р. позивачем відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами. Загалом, станом на 13.03.2015 р. за відповідачем рахується 3700,00 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами в період з 03.12.2013 р. по 13.03.2015 р. За обслуговування кредитної лінії відповідачу щомісяця нараховувалася комісія, заборгованість за 16 місяців за якою (з 02.12.2013 року по 13.03.2015 року), станом на 13.03.2015 р., становить 718,99 грн.

Таким чином, факт наявності заборгованості відповідача за кредитом станом на 13.03.2015 р. в сумі 6000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 03.12.2013 р. по 13.03.2015 р. в сумі 3700,00 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 02.12.2013 року по 13.03.2015 у сумі 718,99 грн. підтверджується матеріалами справи. Отже, позовні вимоги, в цій частині, задовольняються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п., п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.14.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3, 3.2.12.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті. Пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (п. 3.2.1.5.1. Умов).

Згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом.

За п. 3.2.1.5.7 Умов терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

У зв'язку з невиконанням ФОП Михайленко Н.О. у визначений строк зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом і комісії, позивачем, на підставі п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.4. Умов та Договору банківського обслуговування б/н від 14.10.2013 р. за період прострочення з 17.12.2013 р. по 13.03.2015 р. нарахована пеня в сумі 1873,08 грн.

Враховуючи умови договору та здійснивши системний аналіз норм права суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 1873,08 грн. є виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому вимога позивача щодо стягнення пені у розмірі 1873,08 грн. за період з 17.12.2013 р. по 13.03.2015 р. судом задовольняється.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості, процентів за користування кредитом, комісії та пені відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному об'ємі.

Згідно із п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Враховуючи звернення відповідача до суду, викладені відповідачем обставини щодо фінансового стану родини, доходів родини, захворювання відповідача та її дитини, суд дійшов висновку про надання відстрочки виконання рішення суду на шість місяців - по 05.02.2016 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Михайленко Наталі Олександрівни (72514, Запорізька область, Якимівський район, с. Михайлівське, вул. Станченка., буд. 15, корп. 2, ІПН ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, буд. 50; ) 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом, 3700,00 грн. (три тисячі сімсот грн. 00 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом, 718,99 грн. (сімсот вісімнадцять грн. 99 коп.) заборгованості по комісії, 1873,08 грн. (одну тисячу вісімсот сімдесят три грн. 08 коп.) пені, 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору, відстрочивши виконання рішення на шість місяців - по 05.02.2016 р. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 06 серпня 2015 р.