номер провадження справи 34/129/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 Справа № 908/3915/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретарі Корогод Ю.О.

За участю представників: від позивача - Колодієвська С.Є., довіреність № 190/20-19 від 15.07.2015 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/3915/15,

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Заводського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69009, м. Запоріжжя, вул. Адм. Ушакова, буд. 251);

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_2 (юридична адреса: 69009, АДРЕСА_1; фактична адреса: 69009, АДРЕСА_2

про стягнення суми.

ВСТАНОВИВ:

Концерном "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Заводського району заявлено позовні вимоги до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 704236 від 01.09.2006 р. 5380,86 грн. основного боргу, 903,69 грн. пені, 50 грн. 3% річних та 1225,05 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3915/15, якій присвоєно номер провадження 34/129/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 22.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.07.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався на 05.08.2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в повному обсязі не виконав прийняті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 704236 від 01.09.2006 р. в частині оплати отриманої теплової енергії в сумі 5380,86 грн. у період: з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за спірним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 903,69 грн., 3% річних в розмірі 50,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1225,05 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Концерн "МТМ" посилається на ст. ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Законом України "Про теплопостачання" № 2633-ІV від 02.06.2005 р., "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 р., Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", умовами договору, ст.ст. 1, 2, 54 - 57, 82 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, висловили пояснення в обґрунтування своєї позиції та відповіли на поставлені судом питання.

Представник Приватного підприємця ОСОБА_2, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвали суду направлялися на адресу місцезнаходження відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69009, АДРЕСА_1, а також на вказану в позовній заяві фактичну адресу відповідача: АДРЕСА_2, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2006 року між Концерном "МТМ" в особі Філії Концерну "МТМ" Заводського району (теплопостачальна організація) та Приватним підприємцем ОСОБА_2 (споживач) укладено договір № 704236 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір № 704236).

Згідно п. 1.1. вказаного договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України "Про теплопостачання", "Правилами будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води", "Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж", та іншими актами цивільного законодавства і нормативно-правовими актами та документами (п. 1.2 договору № 704236).

Відповідно до звертання-доручення від 01.09.2006 р. теплова енергія відпускалась на приміщення за адресою: вул. Фільтрова, буд. 2.

Розділом 10 договору № 704236 встановлено термін дії договору: з 01 вересня 2006 року до 01 вересня 2007 року.

Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом; ліквідації однієї із сторін (п. 10. 2. договору № 704236).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору, відповідно до вимог чинного законодавства, не заявила про його розірвання (п. 10.4. договору № 704236).

Доказів припинення дії договору № 704236 сторонами не надано.

Позивач відпустив відповідачу теплову енергію в сумі 5380,86 грн. за період: з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. включно, що підтверджується актами приймання-передачі: за жовтень 2014 р. на суму 203,38 грн.; за листопад 2014 р. на суму 1007,10 грн.; за грудень 2014 р. на суму 496,24 грн.; за січень 2015 р. на суму 1268,95 грн.; за лютий 2015 р. на суму 967,60 грн.; за березень 2015 р. на суму 1060,86 грн.; за квітень 2015 р. на суму 376,73 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Сторони в договорі № 704236 встановили наступний порядок розрахунків.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюється споживачем на підставі акту приймання - передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно п. 6.6. договору № 704236, споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: АДРЕСА_2, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ), акт звіряння розрахунків (за вимогою споживача).

Відповідач не з'явився до позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором, тому позивач направив розрахункові документи за спірний період на адресу відповідача поштовою кореспонденцією, що підтверджується реєстрами рекомендованих листів на відправлення рахунків, актів виконаних робіт: з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. (а.с. 50-56).

Споживач, згідно п.п. 6.6.1. договору № 704236, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5, по Україні - 7 днів).

У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.6.2 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період.

Споживач не повернув акти приймання-передачі теплової енергії на адресу теплопостачальної організації. Заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу позивача не надав, тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими Позивачем до оплати за відповідні періоди.

Відповідно до п.п. 3.2.6. договору № 704236 споживач зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідач свої зобов'язання за договором № 704236 своєчасно не виконав. Станом на дату подання позову основний борг у Приватного підприємця ОСОБА_2 складав 5380,86 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 903,69 грн. пені за період: з 25.11.2014 р. по 22.06.2015 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2.8. договору № 704236, який передбачає, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Судом перевірено заявлений позивачем розрахунок пені та встановлено, що правильним розміром пені є 903,68 грн. В іншій частині стягнення пені вимоги позивача задоволенню не підлягає.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 50,00 грн. - 3 % річних за період: з 25.11.2014 р. по 22.06.2015 р. та 1225,05 грн. інфляційних втрат за період: з жовтня 2014 р. по березень 2015 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено заявлений позивачем розмір інфляційних втрат та 3 % річних та встановлено, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (юридична адреса: 69009, АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69009, м. Запоріжжя, вул. Адм. Ушакова, буд. 251, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у філії-Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957, ідентифікаційний код юридичної особи: 32121458) суму 5 380 (п'ять тисяч триста вісімдесят) грн. 86 коп. основного боргу.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (юридична адреса: 69009, АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69009, м. Запоріжжя, вул. Адм. Ушакова, буд. 251, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 1951 у філії-Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957, ідентифікаційний код юридичної особи: 32121458) суму 903 (дев'ятсот три) грн. 68 коп. пені, суму 50 (п'ятдесят) грн. 00 коп. 3% річних, суму 1225 (одна тисяча двісті двадцять п'ять) грн. 05 коп. втрат від інфляції, суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя А.О. Науменко