ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.15р. Справа № 904/5695/15

За позовом міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 37" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 21 835,30 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 3 287,90 грн. пені, 179,72 грн. 3% річних, 4 262,61 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 37" Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості у сумі 29 565,53 грн., з яких: 21 835,30 грн. - основна сума боргу, 3 287,90 грн. - пеня, 179,72грн. - 3% річних, 4 262,61 грн. - інфляційні втрати. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані невиконанням відповідачем умов договору № 060229 від 01.08.2013 року про постачання теплової енергії в частині оплати за поставлену теплову енергію у період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року.

У судовому засіданні 23.07.2015 року представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.07.2015 року (а.с. 53-55 том 1).

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 57, 58 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2015 року порушено провадження у справі з призначення справи до розгляду в засіданні на 23.07.2015 року, після чого розгляд справи відкладався до 04.08.2015 року.

У судовому засіданні 04.08.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 року між міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (далі - енергопостачальна організація, позивач) та комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційне підприємство № 37" Дніпропетровської міської ради (далі - споживач, відповідач) був укладений договір № 060229 про постачання теплової енергії (далі - договір) відповідно до п.1. якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію у гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 7.1. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів або за згодою сторін будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 7.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатом якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії за формою додатку 4.

За умовами пунктів 7.3., 7.4. договору споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачеві не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується у рахунок наступних платежів.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.08.2016 року (пункт 11.1. договору).

Відповідно до пункту 11.4. договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмове заявлено однією із сторін.

На виконання умов договору у період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року позивач поставив відповідачеві теплову енергію на загальну суму 21 835,30 грн., що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, а саме:

- за жовтень 2014 року на суму 349,55 грн.;

- за листопад 2014 року на суму 1 669,36 грн.;

- за грудень 2014 року на суму 2 762,72 грн.;

- за січень 2015 року на суму 5 159,74 грн.;

- за лютий 2015 року на суму 5 131,00 грн.;

- за березень 2015 року на суму 4 392,59 грн.;

- за квітень 2015 року на суму 2 370,34 грн.

Для отримання оплати за поставлену теплову енергію позивачем були оформлені наступні рахунки:

- № 060229 від 31.10.2014 року за жовтень 2014 року на суму 349,55 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 06.11.2014 року;

- № 060229 від 30.11.2014 року за листопад 2014 року на суму 1 669,36 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 05.12.2014 року;

- № 060229 від 31.12.2014 року за грудень 2014 року на суму 2 762,72 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 13.01.2015 року;

- № 060229 від 31.01.2015 року за січень 2015 року на суму 5 159,74 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 05.02.2015 року;

- № 060229 від 28.02.2015 року за лютий 2015 року на суму 5 131,00 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 05.03.2015 року;

- № 060229 від 31.03.2015 року за березень 2015 року на суму 4 392,59 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 06.04.2015 року;

- № 060229 від 30.04.2015 року за квітень 2015 року на суму 2 370,34 грн., який згідно реєстру вручення рахунків та актів виконаних робіт було отримано відповідачем 07.05.2015 року.

З урахуванням викладеного та відповідно до пункту 7.4. договору оплата спожитої відповідачем теплової енергії мала бути здійснена:

- по рахунку за жовтень 2014 року на суму 349,55 грн. до 13.11.2014 року;

- по рахунку за листопад 2014 року на суму 1 669,36 грн. до 12.12.2014 року;

- по рахунку за грудень 2014 року на суму 2 762,72 грн. до 20.01.2015 року;

- по рахунку за січень 2015 року на суму 5 159,74 грн. до 12.02.2015 року;

- по рахунку за лютий 2015 року на суму 5 131,00 грн. до 12.03.2015 року;

- по рахунку за березень 2015 року на суму 4 392,59 грн. до 13.04.2015 року;

- по рахунку за квітень 2015 року на суму 2 370,34 грн. до 18.05.2015 року.

Спожита відповідачем у жовтні 2014 року - квітень 2015 року теплова енергія на загальну суму 21 835,30 грн. останнім не сплачена, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пункту 7.3., 7.4. договору строк оплати є таким, що настав, докази щодо сплати відповідачем спірної теплової енергії відсутні, а відтак несплачені останнім грошові кошти у сумі 21 835,30 грн. за спожиту теплову енергією у жовтні 2014 року - квітень 2015 року є його заборгованістю і підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до підпункту 8.2.3. договору у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 3 287,90 грн. нарахована із суми боргу за кожним рахунком окремо, а саме:

72,15 грн. - із заборгованості у сумі 349,55 грн. по рахунку за жовтень 2014 року за період з 13.11.2014 року по 11.06.2015 року;

389,45 грн. - із заборгованості у сумі 1 669,36 грн. по рахунку за листопад 2014 року за період з 12.12.2014 року по 10.06.2015 року;

566,11 грн. - із заборгованості у сумі 2 762,72 грн. по рахунку за грудень 2014 року за період з 20.01.2015 року по 11.06.2015 року;

956,62 грн. - із заборгованості у сумі 5 159,74 грн. по рахунку за січень 2015 року за період з 12.02.2015 року по 11.06.2015 року;

774,16 грн. - із заборгованості у сумі 5 131,00 грн. по рахунку за лютий 2015 року за період з 12.03.2015 року по 11.06.2015 року;

432,23 грн. - із заборгованості у сумі 4 392,59 грн. по рахунку за березень 2015 року за період з 13.04.2015 року по 11.06.2015 року;

97,18 грн. - із заборгованості у сумі 2 370,34 грн. по рахунку за квітень 2015 року за період з 18.05.2015 року по 11.06.2015 року.

За результатом перевірки здійсненого позивачем розрахунку підстави для зменшення суми пені відсутні.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача 3% річних у загальній сумі 179,72 грн. нараховані із суми боргу за кожним рахунком окремо, а саме:

6,06 грн. - із заборгованості у сумі 349,55 грн. по рахунку за жовтень 2014 року за період з 13.11.2014 року по 11.06.2015року;

24,97 грн. - із заборгованості у сумі 1 669,36 грн. по рахунку за листопад 2014 року за період з 12.12.2014 року по 11.06.2015 року;

32,47 грн. - із заборгованості у сумі 2 762,72 грн. по рахунку за грудень 2014 року за період з 20.01.2015 року по 11.06.2015 року;

50,89 грн. - із заборгованості у сумі 5 159,74 грн. по рахунку за січень 2015 року за період з 12.02.2015 року по 11.06.2015 року;

38,80 грн. - із заборгованості у сумі 5 131,00 грн. по рахунку за лютий 2015 року за період з 12.03.2015 року по 11.06.2015 року;

21,66 грн. - із заборгованості у сумі 4 392,59 грн. по рахунку за березень 2015 року за період з 13.04.2015 року по 11.06.2015 року;

4,87 грн. - із заборгованості у сумі 2 370,34 грн. по рахунку за квітень 2015 року за період з 18.05.2015 року по 11.06.2015 року.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача інфляційні втрати у загальній сумі 4 262,61 грн. нараховані із суми боргу за кожним рахунком окремо, а саме:

155,03 грн. - із заборгованості у сумі 349,55 грн. по рахунку за жовтень 2014 року за період з грудня 2014 року по травень 2015року;

670,19 грн. - із заборгованості у сумі 1 669,36 грн. по рахунку за листопад 2014 року за період з січня 2015 року по травень 2015 року;

992,72 грн. - із заборгованості у сумі 2 762,72 грн. по рахунку за грудень 2014 року за період з лютий 2015 року по травень 2015 року;

1 501,01 грн. - із заборгованості у сумі 5 159,74 грн. по рахунку за січень 2015 року за період з березень 2015 року по травень 2015 року;

847,02 грн. - із заборгованості у сумі 5 131,00 грн. по рахунку за лютий 2015 року за період з квітень 2015 року по травень 2015 року;

96,64 грн. - із заборгованості у сумі 4 392,59 грн. по рахунку за березень 2015 року за період за травень 2015 року.

Зазначені розрахунки 3% річних та інфляційних втрат позивачем здійснені правильно.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 827,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 37" Дніпропетровської міської ради (49126, м. Дніпропетровськ, житловий масив Сокіл, будинок 9, ідентифікаційний код 32616615) на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, проспект К. Маркса, 37, ідентифікаційний код 32082770) основний борг у сумі 21 835,30 грн., пеню у сумі 3 287,90 грн., 3% річних у сумі 179,72 грн., інфляційні втрати у сумі 4 262,61 грн., судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.08.2015 року.

Суддя Е.М. Бондарєв