ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р.Справа № 922/4181/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
до 1-ого відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Даніка", м. Харків , 2-ого відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача -ОСОБА_4 дов від 04.08.2015року.

1-ого відповідача - не з'явився

2-го відповідача - ОСОБА_5 дов №10 від 06.01.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати недійсним укладений між ВАТ „МОРСЬКИЙ ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю фірма „ДАНІКА договір іпотеки нежитлових приміщень від 31.07.2008 №00183-СКН. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплачених витрат по сплаті судового збору в сумі 1218,0грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 04.08.2015 року о 12:30 годині.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015року, у зв'язку із неявкою в судове засідання позивача та першого відповідача, розгляд справи відкладено до 13.08.2015року.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , через канцелярію господарського суду (вх.№32689 від 13.08.2015року) надав заяву якою долучив до матеріалів справи документи витребувані ухвалою суду , вказані документи долучені на підставі ст.22 ГПК України .

1-й відповідач в судове засідання призначене на 13.08.2015р. не зявився, через канцелярію господарського суду (вх.№31604 від 06.08.2015року) надав заяву про визнання позову .

Представник 2-го відповідача надав через канцелярію господарського суду (вх.№30054) від 28.07.2015р. відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд припинити провадження у справі, так як спір на його думку не підлягає вирішенню у Господарських судах України, крім того представник другого відповідача через канцелярію господарського суду (вх.№32079 від 10.08.2015року, №32488 від 12.08.2015року ) надав відзиви на позовну заяву в яких, зокрема, вказував на відсутність в матеріалів справи доказів стосовно того, що ТОВ "ДАНІКА" довірило або доручало учаснику товариства ОСОБА_1 звернутись до господарського суду за захистом інтересів ТОВ "ДАНІКА" по укладеним товариством договорам поруки та іпотеки.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача та другого відповідача, встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи 13.06.2008р. відбулись загальні збори учасників ТОВ фірма "Даніка", оформлені протоколом загальних зборів засновників відповідно №24 від 13.06.2008р. на яких були прийняті рішення:

- передати в заставу ВАТ Морський транспортний банк для забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_7 перед ВАТ Морський транспортний банк по кредитному договору, нежитлові приміщення: підвалу № I, II пл.. 62,7 кв.м., 1-го поверху № 14-26, 28-41, 16а, 28а, 29а, 30а, 30б, 31а, 32а, 41а, 41б, X, 93, 94, 95 пл. 753,6 кв.м., 2-го поверху № 52-80, 55а, 56а, 57а, 62а, 63а, 80а, XVIII-XXI пл. 816,2 кв.м.; 3-го поверху № 90, 90а, 91, XXVI пл. 59,2 кв.м., що розміщені за адресою: м. Харків, вул. Юріївська, 17, загальною площею 1691,7 кв.м., що належать ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю фірма Даніка згідно договору купівлі-продажу Н6-4 від 28.02.2000р., балансовою вартістю 237137,83 грн.;

- надати фінансове поручительство для забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_7 перед ВАТ Морський транспортний банк по кредитному договору;

- уповноважити директора ТОВ фірма Даніка ОСОБА_8 від імені ТОВ фірма Даніка підписати всі документи необхідні для передачі майна ТОВ фірма Даніка в заставу для забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_7 по кредитному договору з ВАТ Морський транспортний банк, в тому числі договори іпотеки і поруки на умовах визначених загальними зборами учасників ТОВ фірма Даніка.

31.07.2008р. між ТОВ фірма «Даніка»та ВАТ Морський транспортний банк було укладено договір іпотеки №00183-СКН відповідно до п. 1.1 та п.1.2 умов якого, предметом цього договору є надання ОСОБА_9 (ТОВ фірма «Даніка») в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 1.6, даного договору, в забезпечення виконання зобов'язань фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 (Позичальника), що випливають з кредитного договору від 31.07.2008р. та всіх додаткових угод до нього, перед Іпотекодержателем (ВАТ «Морський транспортний банк»), в силу чого, Іпотекодержатель має право в разі невиконання Позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданих в іпотеку нежитлових приміщень переважно перед іншими кредиторами ОСОБА_9.

Відповідно до п. 1.6 договору іпотеки №00183-СКН від 31.07.2008р., в забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором ОСОБА_9 надав в іпотеку нерухоме майно, що є власністю ОСОБА_9, а саме: підвалу № І, II пл. 62,7 кв.м., 1-го поверху № 14-26, 28-41, 16а, 28а, 29а, 30а, 306, 31а, 32а, 41а, 416, X, 93, 94, 95 пл. 753,6 кв.м., 2-го поверху № 52-80, 55а, 56а, 57а, 62а, 63а, 80а, ХVIII-ХХІ пл. 816,2 кв.м.; 3-го поверху № 90, 90а, 91, XXVI пл. 59,2 кв.м., загальною площею 1691,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Юріївська, 17, балансовою вартістю 237137,83 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що договір іпотеки №00183-СКН від 31.07.2008р., є недійсним, оскільки не відповідає нормам чинного законодавства України. Недійсність договору, за твердженням позивача, зумовлена недосягненням сторонами згоди щодо істотних умов договору а саме: ФОП ОСОБА_7 було фактично змінено встановлене основне зобов*язання, у зв'язку із чим позивач вважає, що договір іпотеки не містить передбачені законом вказані істотні умови.

Визначаючи правову підставу недійсності, позивач посилається на частину ч. 1-3, 5 ст. 203 цього кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, оскільки, на переконання позивача, договір підписаний особою без належних повноважень, а тому не виконуються передбачені цивільним законом умови, необхідні для дійсності правочину .

Аналізуючи правовідносини сторін та встановлюючи дійсні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно ст. 167 Господарського кодексу України до корпоративних прав відносяться права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, на отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до викладених у пункті 1.2 рекомендацій Президії Вищого Господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.2007р. Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин до корпоративних спорів належать також спори за позовами учасників (акціонерів) господарських товариств про визнання недійсними правочинів, укладених товариством, якщо позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів.

Відповідно до Статуту ТОВ фірма "Даніка", позивач - ОСОБА_1, є учасником ТОВ фірма "Даніка".

Статтею 1 ГПК України встановлено, що до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, у випадках, передбачених законодавчими актами України, мають право звернутися фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

У листі Верховного суду України від 01.08.2007р. зазначено, що вирішуючи спір по суті, господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Зокрема, не можуть бути задоволені позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено. У постанові від 06.02.2007р., Вищий господарський суд України вказав, що оскільки правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст.1 ГПК України), право на позов у особи виникає після порушенням відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування свої вимог та заперечень.

Суд, зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано доказів того, що оскаржуваний договір іпотеки № 00183-СКН від 31.07.2008р. укладений між ВАТ Морський транспортний банк та ТОВ фірма Даніка для забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_7 перед ВАТ Морський транспортний банк по кредитному договору 00051/КН. від 31.07.2008р., порушують будь-які права та/чи законні інтереси позивача, ОСОБА_1

Таки чином, суд вважає, що позивач безпідставно та необґрунтовано подав позов про визнання недійсними договору іпотеки № 00183-СКН від 31.07.2008р.

Щодо посилання позивача на Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.06.2015року щодо вчинення ФОП ОСОБА_7, колишнім директором ТОВ фірми "ДАНІКА" ОСОБА_8 за сприяння ВАТ "Морський транспортний банк" кримінального діяння з метою привласнення значної суми коштів, суд враховує вимоги ст.35 ГПК України

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Однак, господарський суд вважає необхідним зазначити, що підставою для визнання недійсним договору іпотеки №00183-СКН від 31.07.2008р., позивачем вказано, що договір підписаний особою без належних повноважень, з вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2015року, вбачається , що директором ТОВ-фірми «ДАНІКА» були сфальсифіковані дані стосовно фінансової звітності товарів звітності товариства з метою прийняття рішень щодо укладання господарських договорів, договорів про по розпорядженню майном товариства, в тому числі поруки та іпотеки, однак на момент укладення спірного договору директор ТОВ фірма «Даніка» мав необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення спірного договору, що підтверджується статутом ТОВ "Даніка" .

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Статтею 145 ЦК України визначено перелік питань, що віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, а також вказано, що статутом товариства до виключної компетенції загальних зборів товариства можуть бути віднесені інші питання, що зазначені у статуті.

Зі статті 145 ЦК України та ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" вбачається, що прийняття рішень про укладення товариством господарських договорів, договорів по розпорядженню майном товариства, в тому числі іпотеки та поруки, не входить до виключної компетенції загальних зборів товариства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст. ст. 87, 88, 143 ЦКУ, ст. 57 ГК України, учасники товариства, в тому числі і позивач, протоколом № 20 від 28.09.2006р. затвердили нову редакцію статуту ТОВ фірма "Даніка" від 15.11.2006р., зареєстровану державним реєстратором виконавчого комітету Харківської міської ради № 2005201 від 15.11.2006р.

Відповідно до п. 13.3 нової редакції статуту ТОВ фірма "Даніка" прийняття рішень про укладення товариством господарських договорів, договорів по розпорядженню майном товариства, в тому числі іпотеки та поруки, не входить до виключної компетенції загальних зборів товариства (вищого органу).

Пунктом 13.12. та пунктом 13.13. Статуту ТОВ фірма "ДАНІКА" визначено, що до компетенції директора входить вирішення всіх питань діяльності товариства, крім тих, які відносяться до виключної компетенції загальних зборів учасників. Директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Будь-які обмеження повноважень директора в статуті ТОВ фірма "Даніка" відсутні.

З огляду на викладене,суд дійшов висновку, що при укладенні оскаржуваного договору, директор ТОВ фірма «Даніка» мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, тобто мав право на прийняття рішення щодо укладення договору іпотеки без обов'язкової наявності рішення загальних зборів учасників, щодо надання повноважень на укладення цього договору.

Враховуючи те, що договір іпотеки № 00183-СКН від 31.07.2008р. укладений між ВАТ Морський транспортний банк і ТОВ фірма Даніка для забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_7 перед ВАТ Морський транспортний банк по кредитному договору 00051/КН від 31.07.2008р., відповідають вимогам чинного законодавства; що директор ТОВ фірма «Даніка» мав необхідний обсяг цивільної дієздатності; що правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, суд не вбачає підстав для визнання недійсними договору іпотеки № 00183-СКН від 31.07.2008р. укладеного між ВАТ Морський транспортний банк та ТОВ фірма Даніка для забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_7 перед ВАТ Морський транспортний банк по кредитному договору 00051/КН від 31.07.2008р.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини справи, наявні докази та зазначене нормативне врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову - слід відмовити повністю, оскільки заявником не доведено тих обставин на які він покликається як на підставу своїх вимог, і такі спростовуються вищезазначеним.

Беручи до уваги викладене, вказані у відзиві обставини, господарський суд не приймає визнання першим відповідачем позову у відповідності до положень ч. 6 ст.22, ч.5 ст. 78 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 43, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_10