РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015Справа №910/11721/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про стягнення 276235 грн. 04 коп.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Мартиненко В.В. (довіреність від 10.11.2014),

від відповідача - Мухін А.М. (довіреність №3-11100/9777 від 15.05.2015)

ВСТАНОВИВ:

06.05.2015 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» заборгованість за договором від 10.06.2014 № 12-05-14-1 в розмірі 200970 грн., 32276 грн. 33 коп. пені, інфляційні нарахування на суму заборгованості в розмірі 40775 грн. 29 коп. та 3% річних в розмірі 2213 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати виконаних робіт у розмірі 70% від загальної вартості робіт за укладеним сторонами договором від 10.06.2014 № «12-05-14-1» в розмірі 200970 грн.

28.05.2015 відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на положення п. 5.1 та п. 5.2 договору від 10.06.2014 № 12-05-14-1, згідно яких приймання-передача виконаних робіт оформлюється шляхом підписання актів приймання-передачі виконаних робіт; замовник протягом трьох календарних днів з моменту отримання від виконавця акту, зобов'язаний надіслати виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову від приймання робіт в разі надання виконавцем робіт з порушенням умов договору; в протилежному випадку роботи вважаються прийнятими та акт вважається затвердженим без зауважень. На думку відповідача, непідписання акту приймання-передачі виконаних робіт відповідачем та ненадання доказів виконання робіт за договором, свідчить про відсутність у відповідача зобов'язання здійснення оплату виконаних робіт у розмірі 70% від загальної вартості робіт в розмірі 200970 грн. Крім того, відповідач посилаючись на те, що зобов'язання по здійсненню оплати виконаних робіт у розмірі 70% за договором ще не настало, а також, на несприятливе економічне становище банку, вважає необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача 32276 грн. 33 коп. пені, інфляційних нарахувань на суму заборгованості в розмірі 40775 грн. 29 коп. та 3% річних в розмірі 2213 грн. 42 коп.

10.07.2015 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення позивача, у яких він, зокрема, зазначив, що розділом 5 додатку №1 до договору сторони передбачили перелік документів, які позивач надасть відповідачу після виконання робіт по договору. Позивач зазначив, що звіт про обстеження, технічну концепцію ЦОД, висновок ресурсозабезпечення для розміщення ЦОД були передані відповідачу при підписанні акту №573 від 26.08.2014, який з боку відповідача підписаний Борщевим А.А. Як на докази отримання відповідачем акту №1016 від 10.12.2014, високорівневого інвестиційного та операційного бюджетів ЦОД, крупноблочного плану-графіку робіт створення ЦОД, технічного завдання на проектування ЦОД, позивач посилається на факт надіслання керівником проекту позивача Глуховським В.В. керівнику проекту відповідача Бащеву А.А. зазначених документів електронною поштою. Відповідачем не надано позивачу протоколу з переліком зауважень у встановлений додатком №1 до договору від 10.06.2014 № 12-05-14-1 десятиденний строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

10.06.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Де Ново» (позивач, виконавець) було укладено договір № 12-05-14-1, згідно п. 1.1 якого виконавець зобов'язується виконати для замовника роботи з обстеження об'єкту для центру обробки даних та концептуального проектування ЦОД, яке включає розробку Технічного завдання та проектування ЦОД, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і оплатити їх в порядку, передбаченому п.п.4.1.1-4.1.2 договору.

Після закінчення виконання робіт виконавець зобов'язується передати замовнику технічне завдання на проектування ЦОД на паперовому носії в двох екземплярах (п. 1.6 договору).

Виконавець згідно п. 2.1 договору зобов'язаний виконати для замовника роботи, що зазначені у п. 1.1. договору, в строки, передбачені розділом 9 додатку №1 «Проектне завдання» до договору. Виконання робіт розпочинається після сплати замовником авансового платежу згідно із п. 4.1.1 договору.

Розділом 3 договору визначено, що ціна робіт є договірною та визначена сторонами у національній валюті. Вартість робіт становить 239250 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 47850 грн. загальна вартість робіт становить 287100 грн. з ПДВ.

Оплата робіт здійснюється замовником в два етапи. Перший платіж у розмірі 30% від загальної вартості робіт, що становить 86130 грн., у тому числі ПДВ 20% - 14355 грн. замовник сплачує на користь виконавця протягом п'яти робочих днів з дати укладення договору. Виконання робіт на зазначену суму підтверджується сторонами шляхом складання акту приймання-передачі виконаних робіт. Другий платіж у розмірі 70% від загальної вартості робіт, що складає 200970 грн., у тому числі ПДВ 20% - 33495 грн., замовник сплачує на користь виконавця протягом п'яти робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт з концептуального проектування ЦОД. Виконання робіт на зазначену суму підтверджується сторонами шляхом складання акту приймання-передачі виконаних робіт з концептуального проектування ЦОД (п. 4.1.1- 4.1.2 договору)

Приймання-передача виконаних робіт проводиться уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (п. 5.1. договору).

Замовник протягом трьох календарних днів з моменту отримання від виконавця акту, зобов'язаний надіслати виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову від приймання робіт, в разі надання виконавцем робіт з порушенням умов договору. В протилежному випадку роботи вважаються прийнятими та акт вважається затвердженим без зауважень (п. 5.2 договору).

У разі мотивованої відмови замовника від приймання робіт сторонами складається двосторонній акт з переліком доопрацювань та строків виконання (п. 5.3 договору).

Умовами договору встановлено, що інформація вважається отриманою сторонами у разі: направлення за допомогою засобів факсимільного зв'язку або електронною поштою - у дату, зазначену у підтвердженні про одержання факсимільного повідомлення або повідомлення електронної пошти, які має сторона, що направила повідомлення; у разі направлення рекомендованим листом або кур'єрською поштою - у дату, зазначену у підтвердженні про вручення поштового відправлення (п. 12.2 договору).

Згідно п. 10.1 договору сторонами погоджений строк його дії до 31.10.2014, але в будь-якому випадку положення цього договору є дійсними до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

17.10.2015 сторонами укладено договір про внесення змін до договору № 12-05-14-1 від 10.06.2014, згідно п.10.1 якого договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 26.12.2014, але в будь-якому випадку положення цього договору є дійсними до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Сторонами погоджене відповідне проектне завдання «Виконання робіт по концептуальному проектуванню корпоративного ЦОД для АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що є додатком №1 до договору (далі за текстом - додаток №1). У додатку №1 сторонами визначені: мета та межі проекту, склад учасників проекту, схема реалізації проекту, результати проекту, документообіг проекту, необхідні умови, які повинен виконати замовник, ризики, пов'язані з проектом, контрольні дати проекту та розподіл відповідальності по проекту.

Пунктом 5.1 додатку №1 визначено перелік документів результатів проекту: звіт про обстеження, технічна концепція ЦОД, висновок про ресурсозабезпечення для розміщення ЦОД, високорівневий інвестиційний та операційний бюджети ЦОД, крупноблочний план-графік робіт створення ЦОД, технічне завдання на проектування ЦОД (п. 5.1.1-5.1.6 додатку №1).

Сторони відповідно до п. 5.2 додатку №1 погодили, що у ході виконання робіт замовнику передаються на рецензування та погодження технічні документи у відповідності до розділу п. 5.1 договору. Документи передаються «як є» засобами електронної пошти. Приймаються зауваження тільки стосовно помилок та відповідності цілям проекту. У випадку виникнення у замовника суттєвих зауважень до переданих комплектів документів, замовник протягом не більше десяти робочих днів після отримання документів, формує та надає виконавцю протокол з переліком зауважень.

Крім того, п. 5.2 передбачено, що у випадку відсутності розбіжностей , або реагування на передані документи протягом встановленого строку (двох робочих днів), сторони вважають, що до документів немає зауважень та документи вважаються затвердженими. Затверджені версії документів передаються керівнику проекту замовника у друкованому та електронному вигляді.

Згідно акту надання послуг від 26.08.2014 №573, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печаткою, позивачем було надано відповідачу послуги згідно договору загальною вартістю 86130 грн.

Позивачем суду надано лист за вих. №36 від 10.02.2015 з проханням прийняти послуги надані позивачем за другим етапом згідно договору, підписати акт надання послуг по другому етапу, один екземпляр якого надіслати позивачу та сплатити надані послуги до 20.02.2015. Згідно листа додатками до нього є: акт надання послуг №1016 від 10.12.2014 на суму 200970 грн., дублікат податкової накладної на суму 200970 грн. та дублікат рахунку на оплату №1047 від 10.02.2014.

Як на доказ отримання відповідачем 12.02.2015 зазначених документів позивач посилається на он-лайн роздруківку кур'єрської служби Pony Express та копію накладної №16-2431-6914 від 11.02.2015.

На підтвердження доводів щодо прийняття документів відповідачем, передбачених п.п.5.1.4-5.6.1 додатку №1, на виконання умов п. 4.1.2 договору, позивач надав роздруківки з електронної пошти e-mail.

Крім того, позивач надав суду претензію від 20.03.2015 за вих. №117, у якій позивач просив відповідача не пізніше семи календарних днів з дати отримання претензії перерахувати на рахунок позивача суму заборгованості за договором у розмірі 200970 грн., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 17211 грн. 67 коп., 3% річних у сумі 1552 грн. 70 коп. та 19062 грн. 87 коп. пені. Вказана претензія згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення отримана відповідачем 23.03.2015.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналіз змісту укладеного між сторонами договору свідчить, що між сторонами фактично укладений договір підряду

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України закріплює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником.

Як вбачається з матеріалів справи, договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками, що свідчить про досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Станом на час розгляду спору по суті договір в частині виконання сторонами своїх зобов'язань є чинним, доказів про зміну умов договору його розірвання або визнання договору недійсним суду не надано.

Відповідно ст.526 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем факт прийняття останнім виконаних позивачем робіт, про що сторонами складено акт надання послуг № 573 від 26.08.2014, а саме проведення робіт з обстеження об'єкту для ЦОД, який підписано уповноваженими представниками сторін та засвідчений печаткою. На виконання п. 4.1.1 договору відповідачем перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 30 відсотків від загальної вартості робіт в розмірі 86130 грн., які відповідно до п. 2.1.1 є авансовим платежем.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та не заперечується сторонами факт виконання позивачем робіт з обстеження об'єкту для ЦОД на суму 86130 грн. та прийняття і оплати їх відповідачем у строки та порядку, встановлених договором.

Стосовно тверджень позивача щодо належного виконання ним умов договору щодо виконання робіт з концептуального проектування ЦОД, за які п. 4.1.2 договору передбачено здійснення оплати відповідачем 200970 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як зазначено у п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про достатність доказів на підтвердження обставин надання позивачем відповідачу послуг за договором, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 200970 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 32276 грн. 33 коп. пені, інфляційних нарахувань на суму заборгованості в розмірі 40775 грн. 29 коп. та 3% річних в розмірі 2213 грн. 42 коп., суд зазначає таке.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання зобов'язань, передбачених п.п. 4.1.1-4.1.2 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період її нарахування, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунки позивача суми пені за період з 17.12.2014 по 29.04.2015, суд дійшов висновку про їх обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача за вказаний період пені у розмірі 32276 грн. 33 коп.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.2 Постанови від 17.12.2013 № 14 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань на суму заборгованості за період з 17.12.2014 по 29.04.2015 у розмірі 40775 грн. 29 коп., враховуючи наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань на суму заборгованості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні нарахування на суму заборгованості за період з 17.12.2014 по 29.04.2015 у розмірі 40775 грн. 29 коп.

Суд, перевіривши обґрунтованість заявлених до стягнення з відповідача 3% річних за період з 17.12.2014 по 29.04.2015, дійшов висновку про задоволення вимоги у заявленому позивачем розмірі 2213 грн. 42 коп.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 200970 грн., 32276 грн. 33 коп. пені, інфляційні нарахування на суму заборгованості в розмірі 40775 грн. 29 коп. та 3% річних в розмірі 2213 грн. 42 коп. з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, код 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» (04163, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, код 35877574) заборгованість у сумі 200970 грн., 32276 грн. 33 коп. пені, 40775 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у розмірі 2213 грн. 42 коп. та 5524 грн. 70 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 06.08.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 11.08.2015.

Суддя В.О. Демидов