ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р.Справа № 915/618/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: Шевченко В.В.

судді: Діброва Г.І., Лисенко В.А.

при секретарі судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Бурда А.О. - за дорученням

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Бузькі погори"

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 18 червня 2015 року

у справі № 915/618/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

до Приватного акціонерного товариства „Бузькі пороги"

про стягнення 1.900.306 грн. 81 коп.

Склад колегії суддів змінений згідно протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 07.08.2015 р.

ВСТАНОВИЛА:

14.04.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" (позивач, ТОВ) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного акціонерного товариства „Бузькі пороги" (далі відповідач, ПАТ) про стягнення грошових коштів у сумі 1.900.306 грн. 81 коп.

Позов мотивований тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним між сторонами у справі договором поставки № CVS 59543 від 09.01.2014 р. щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, а саме: мінеральних добрив, внаслідок чого відповідно до умов договору вартість цього товару була скоригована та відповідач має борг перед позивачем у сумі 1.285.614 грн. 35 коп., а тому повинний сплатити не лише зазначену суму боргу, а ще й 16.360 грн. 66 коп. - 3% річних, 98.310 грн. 15 коп. - пені та 500.021 грн. 65 коп. - штрафу в розмірі 30%, а також відшкодувати понесені судові витрати на сплату судового збору за подання позову в сумі 38006 грн. 14 коп.

У листі від 13.05.2015 р. відповідач просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату та повідомив, що позовні вимоги він не визнає. В наступному будучи своєчасно та належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, внаслідок чого останній розглянув справу за відсутністю представника ПАТ за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 18.06.2015 року (суддя Коваль С.М.) позов задоволений у повному обсязі з посиланням на те що відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним між сторонами у справі договором поставки № CVS 59543 від 09.01.2014 р. щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, а саме: мінеральних добрив, внаслідок чого відповідно до умов договору вартість цього товару була скоригована та відповідач має борг перед позивачем по його оплаті в сумі 1.285.614 грн. 35 коп., а тому повинний сплатити не лише зазначену суму боргу, а ще й 16.360 грн. 66 коп. - 3% річних, 98.310 грн. 15 коп. - пені та 500.021 грн. 65 коп. - штрафу в розмірі 30%, а також відшкодувати понесені судові витрати на сплату судового збору за подання позову в сумі 38006 грн. 14 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду частково скасувати посилаючись на те, що місцевий суд безпідставне не врахував значну ступінь виконання відповідачем власних зобов'язань, обставини економічної кризи в України та, як наслідок цього, не зменшив розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв'язку з чим оскаржене рішення підлягає скасуванню в цій частині.

Про день, час і місце розгляду справи скаржник був своєчасно та належним чином повідомлений, але не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

У відзиві на апеляційну позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В судовому засіданні представник позивача доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції 09.01.2014 р. між сторона у справі укладено договір № CVS 59543 за умовами якого позивач зобов'язалося поставити відповідачеві товар, а саме: мінеральні добрива, а останній прийняти товар та оплатити його вартість за ціною та у строки, передбачені відповідною специфікацією, котра є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 7.1. договору, останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 4.2 договору умови та місце поставки товару вказуються у відповідній специфікації на товар; передача товару від постачальника покупцеві здійснюється за актом приймання-передачі.

У специфікації № 1/59543, 59544, 59545, яка є невід'ємною частиною договору, сторонами погоджена кількість та вартість товару, що підлягає поставці відповідачеві за середнім курсом долара США до гривні - 8 грн. 24 коп., визначений строк поставки - до 16.02.2014 р., термін оплати повної вартості товару до 20.09.2014 р., а також встановлені наступні умовами оплати:

а) попередня оплата - 0% від загальної вартості товару, вказаної в цій специфікації;

б) оплата після поставки - 100% від загальної вартості товару, вказаної в цій специфікації, а коригування ціни здійснюється до положень договору.

Крім того, у специфікації сторонами погоджені і додаткові умови оплати, зокрема, у випадку, якщо покупець сплачує за простроченим рахунком - коригування остаточної ціни здійснюється одноразово на момент повної оплати за товар згідно виставленого рахунку.

У додатковій угоді № 1 від 26.02.2014 р. до договору № CVS 59543 від 09.01.2014 р. сторони погодили строк поставки товару до 10.03.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач за специфікацією № 1/59543, 59544, 59545 своєчасно поставив відповідачеві мінеральні добрива, зокрема, аміачну селітру в кількості 165 тон, нітроамофоски в кількості 50 тон, карбамід в кількості 25 тон загальною вартістю 983.101 грн. 50 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними та актами приймання-передачі товару, які підписані без будь-яких зауважень щодо кількості, якості та вартості товару уповноваженими представниками сторін та підписи яких засвідчені печатками сторін. Також, цей факт не спростовується та повністю визнається відповідачем у справі.

З довідок ПАТ „КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" вбачається, що на обумовлену договором дату оплати товару (20.09.2014 р.) курс долара США до гривні змінився більше ніж на 1%, у зв'язку з чим відповідно до п.п. 3.4.3.2, 3.4.3.3 пп. 3.4.3 договору за формулою, передбаченою пп. 3.4.3.4.4, позивач правомірно здійснив коригування ціни товару та 18.09.2014 р. виставив відповідачеві рахунки № 59543/1899, № 59544/1900 та № 59543/1902 для оплати отриманого товару на загальну суму 1.666.738 грн. 83 коп., оскільки у п. 3.4.3.3 договору сторонами погоджено, що базова ціна Товару по кожному виду Товару і його загальна вартість вказується в Специфікаціях, що є невід'ємними частинами Договору. Вказані в Специфікації в гривнях ціни і вартість Товару (тобто остаточна ціна і вартість Товару) підлягають коригуванню на момент виставлення рахунку-фактури або дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (у випадку сплати простроченим рахунком), якщо курс Банку змінився більше, ніж на 1% в порівнянні з курсом Банку на дату підписання відповідної Специфікації, а відповідно до ч. 2 ст. 632 ЦК України сторони у справі мали право передбачити у договорі зміну ціни після поставки товару, а тому такі їх дії не суперечать законодавству України.

Крім того, згідно положень ст. ст. 9, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, визначений один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору. При цьому не має значення, які це умови - істотні, або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов'язковою для сторін та є критерієм належності виконання.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що позивач підставне, згідно умов укладеного договору, здійснив коригування ціни поставленого відповідачеві товару за формулою вказаною в п. 3.4.3.4.4. договору, зокрема:

Остаточна ціна Товару = К1*((Базова ціна товару/К2 - ОЧІ/КЗ/К-ть - ОЧ2/К4/К-ть... - ОЧп/Кп/К-ть) - ОЧ1/КЗ/К-ть*Зм*М - ОЧ2/К4/К-ть*Зм*М...- ОЧп/Кп/К-ть*Зм*М) + ОЧ1/К-ть + ОЧ2/К-ть + ОЧп/К-ть, де

- Базова ціна Товару = ціна Товару, вказана в Специфікації;

- К1= курс Банку долару США на дату виставлення рахунку-фактури для здійснення остаточного розрахунку;

- К2= курс Банку долару США на дату підписання Специфікації;

- КЗ, К4...Кп - курс Банку доллару США на дату фактичного зарахування коштів на банківський рахунок начальника;

- Зм - коефіцієнт для розрахунку розміру знижки за кожний повний місяць дострокової оплати, як зазначено у відповідній Специфікації;

- М - кількість повних місяців дострокової оплати від дати часткової оплати до дати остаточного розрахунку, як зазначено у відповідній Специфікації;

- ОЧ1. ОЧ2..0Чп - часткова оплата суми Специфікації;

- К-ть - Кількість Товару, вказана в Специфікації", а тому правомірно визначив остаточну ціну та вартість аміачної селітри 34,4% в кількості 165 тони станом на 18.09.2014 р. за наступним розрахунком:

- Базова ціна Товару = 3990 грн.;

- К1= 13,97 грн. / 1 дол. США

- К2= 8,24 грн. / 1 дол. США,

- КЗ - не враховується, оскільки часткові оплати на банківський рахунок постачальника до 18.09.2014 р. не надходили,

- Зм - не застосовується , оскільки дострокова оплата відсутня

- М - не застосовується , оскільки дострокова оплата відсутня,

- ОЧ1. - не застосовується, оскільки часткова оплата відсутня

- Кількість - 165 т.

13,97х(3990/8,24-0-0…-0)-0-0….-0)+0+0+…0= 6764,5995 грн. за 1 тону, тобто остаточна ціна аміачної селітри в кількості 165 тони станом на 18.09.2014 р. становить 1.116.158 грн. 92 коп. (6764,5995 х 165)

Також, позивач правомірно визначив і остаточну ціну та вартість нітроамофоски в кількості 50 т станом на 18.09.2014 р. за наступним розрахунком:

- Базова ціна Товару = 4420,02 грн./т.;

- К1= 13,97 грн. / 1 дол. США

- К2= 8,24 грн. / 1 дол. США,

- КЗ - не враховується, оскільки часткові оплати на банківський рахунок постачальника до 18.09.2014 р. не надходили,

- Зм - не застосовується , оскільки дострокова оплата відсутня

- М - не застосовується , оскільки дострокова оплата відсутня,

- ОЧ1. - не застосовується, оскільки часткова оплата відсутня

- Кількість - 50 т.

13,97х(4420,02/8,24-0-0…-0)-0-0….-0)+0+0+…0= 7493,65 грн. за 1 тону, тобто остаточна ціна нітроамофоски в кількості 50 т станом на 18.09.2014 р. становить 374682,52 грн. (7493,65 х 50).

Також, позивач правомірно визначив і остаточну ціну та вартість карбаміду N=46,2% в кількості 25 т. станом на 18.09.2014 р. за наступним розрахунком:

- Базова ціна Товару = 4150,02 грн./т.;

- К1= 13,97 грн. / 1 дол. США

- К2= 8,24 грн. / 1 дол. США,

- КЗ - не враховується, оскільки часткові оплати на банківський рахунок постачальника до 18.09.2014 р. не надходили,

- Зм - не застосовується , оскільки дострокова оплата відсутня

- М - не застосовується , оскільки дострокова оплата відсутня,

- ОЧ1. - не застосовується, оскільки часткова оплата відсутня

- Кількість - 25 т.

13,97х((4150,02/8,24-0-0…-0)-0-0….-0)+0+0+…0= 7035,8965 грн. за 1 тону, тобто остаточна ціна карбаміду N=46,2% в кількості 50 т. станом на 18.09.2014 р. становить 175897,39 грн. (7035,89 х 25).

Правомірність та правильність здійснення коригування ціни поставленого відповідачеві товару перевірена як місцевим, так і апеляційним судом, а крім того, не спростована відповідачем ані в цілому, ані за її складовими.

Як свідчать матеріали справи відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару та 03.12.2014 р. перерахував позивачеві 820.000 грн., а 08.12.2014 р. ще 163.101 грн. 50 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Оскільки, відповідач оплатив отриманий товар частково, то суд першої інстанції підставне, відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, стягнув з відповідача на користь позивача 1.285.614 грн. 35 коп. боргу та 16.360 грн. 66 коп. - 3% річних, внаслідок чого судове рішення в цій частині не оскаржене жодною із сторін у справі.

У п. 6.3 договору сторонами передбачено, що у випадку прострочення оплати товару покупець сплачує продавцю неустойку в формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше 10% від загальної вартості товару. У випадку прострочення оплати товару покупцем більше, ніж на 30 календарних днів останній сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної простроченої суми, у зв'язку з чим місцевий суд дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що відповідач за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання повинний сплатити позивачеві 98.310 грн. 15 коп. - пені та 500.021 грн. 65 коп. - штрафу в розмірі 30%, оскільки здійснений останнім розрахунок розміру пені та штрафу перевірений, як місцевим, так і апеляційним судом та є правильним і вірним, а крім того не оспорений відповідачем ані в цілому, ані за його складовими.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставне не зменшив розмір пені, що підлягає стягненню з нього на користь позивача до уваги прийнятими бути не можуть, оскільки з таким клопотання відповідач до місцевого суду взагалі не звертався, а крім того, відповідно до приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 83 ГПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, в тому числі і за ініціативою останнього, але лише у винятковому випадку.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Як свідчать матеріали справи відповідач ані суду першої, ані апеляційної інстанції не надав належних доказів в обґрунтування заяви щодо зменшення пені, оскільки зменшення штрафних санкцій судом вирішується з урахуванням матеріальних інтересів сторін, їх фінансованого стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів в економіці держави та інших обставин справи, які б свідчили про можливість зменшення пені.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої ст. 229 ГК України та ч. 1 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов'язання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів, у зв'язку з чим помилковим є посилання відповідача, як на підставу для зменшення розміру пені негативні наслідки виконання такого рішення для відповідача, так як тяжкий фінансовий стан відповідача, за змістом названої норми права, не є винятковим випадком та підставою для зменшення розміру пені , а крім того, відповідачем взагалі не зазначено, які саме обставини справи він вважає винятковими, а також не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують ці обставини, внаслідок чого підстави для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - відсутні.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року у справі № 915/618/15 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Бузькі пороги"- без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Шевченко В.В.

Судді: Діброва Г.І.

Лисенко В.А.