ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 Справа № 917/1387/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. В.Козака, 2-а, м. Полтава, 36020

до Ленінської районної у м. Полтаві ради, вул. Пролетарська, 39, м. Полтава. 36022

про виділ в натурі частки з об'єкта нерухомого майна

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: Баранова В.І., посвідчення № 1087, довіреність № 186 від 18.12.2014 р.;

від відповідача: не з'явилися.

06.08.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" про виділ в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи.

Останній надав суду відзив на позовну заяву № 02-17/597 від 23.07.2015 р. (вх. № 10734 від 24.07.2015 р.), у якому повідомив суд про те, що при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить слухати справу без участі його представників.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSanders S.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив :

Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" на підставі свідоцтва, виданого Головним Управлінням з питань житлово - комунального обслуговування населення № 923 від 20.12.2002 р. (а.с. 13) на праві власності належить нежитлове приміщення (опорний пункт по газифікації) загальною площею 650,2 кв.м., що складає 9/100 частин об'єкту, який розташований в місті Полтаві по проспекту Миколи Вавілова, 5. Нежитлове приміщення вбудовано - прибудовано до житлового будинку (опорний пункт) та складається з: тамбуру - 3,4 кв.м., коридору - 5,5 кв.м., холу - 46,6 кв.м., абонен. відділу - 29,4 кв.м., тамбуру - 2,3 кв.м., кабінету - 10,5 кв.м., кабінету - 12,4 кв.м., кабінету - 13,6 кв.м., щитової - 8,9 кв.м., коридору - 9,0 кв.м., вбиральні - 1,1 кв.м., вбиральні - 1,1 кв.м., підсобного прим.- 2,6 кв.м., коридору - 2,2 кв.м., вбиральні - 1,0 кв.м., вбиральні - 0,9 кв.м., коридору - 4,9 кв.м., коридору - 9,5 кв.м., душової - 3,9 кв.м., вбиральні - 1,9 кв.м., тамбуру - 1,9 кв.м., коридору - 9,6 кв.м., теплопункту - 7,3 кв.м., щитової - 4,4 кв.м., кабінету -7,6 кв.м., лабораторії - 45,2 кв.м., коридору - 10,5 кв.м., майстерні - 10,6 кв.м., побутової - 9,4 кв.м., коридору - 12,2 кв.м., кабінету - 8,2 кв.м., кабінету - 15,7 кв.м., лабораторії - 25,3 кв.м., тепло генераторної - 6,9 кв.м., коридору - 38,3 кв.м., сходів - 23,5 кв.м., кабінету - 6,6 кв.м., складу - 27,5 кв.м., складу - 12,1 кв.м., складу - 28,7 кв.м., складу - 8,9 кв.м., підсобного прим. - 5,8 кв.м., складу - 4,3 кв.м., складу - 4,3 кв.м., побутової - 10,6 кв.м., коридору - 35,2 кв.м., коридору - 11,3 кв.м., сходів - 14,7 кв.м., кабінету - 13,8 кв.м., кабінету - 25,5 кв.м., майстерні - 20,3 кв.м., кабінету - 13,3 кв.м.. Право власності зареєстроване Колективним підприємством полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 24.12.2002 р., реєстрова книга № 6, реєстровий № 834. Дані обставини відображені у технічному паспорту, виготовленому 24.06.2015 р. ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" (а.с. 133-138, оригінал оглянуто у судовому засіданні).

Зазначений об'єкт нерухомого майна знаходиться на земельних ділянках кадастровий номер :16:006:0464; :16:006:0462; :16:006:0461, що підтверджено витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (судом оглянуто оригінали виготовленої на замовлення позивача технічної документації із землеустрою на вказані земельні ділянки, копії витягу з яких залучено до матеріалів справи - а.с. 139-153).

За даними позивача, при підготовці до реалізації вказаного нерухомого майна Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" не мало можливості розпорядитися вказаною власністю за власним розсудом, оскільки частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом продажу лише після її виділення в натурі як окремого об'єкту нерухомості, частки інших співвласників нежитлових приміщень, які розташовані в місті Полтаві по проспекту Миколи Вавілова, 5, виділено у 2002 році в натурі із майна, що перебувало у спільній частковій власності.

Позивач звернувся до суду з позовом про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, обґрунтовуючи своє право вимоги ч. 1, ч. 3 ст. 370 Цивільного кодексу України.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

За приписами ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із частинами першою, третьою ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною першою ст. 364 Цивільного кодексу України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 Цивільного кодексу України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за № 774/14041 (з подальшими змінами). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси (правова позиція Верховного суду України викладена в постанові від 04.12.2013 р. №6-130цс13).

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна № 5453 від 01.07.2015 р. за технічними показниками 9/100 частин об'єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 14 Постанови від 22.12.1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.

Порушень прав співвласників чи інших осіб в результаті виділення позивачу частки із спільного нерухомого майна у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, реальний захист прав позивача як власника частини майна у спільній частковій власності є можливим виключно шляхом виділення в натурі такої частки з об'єкта нерухомого майна, є технічна можливість виділення, частки інших співвласників нежитлових приміщень, які розташовані в місті Полтаві по проспекту Миколи Вавілова, 5, на час розгляду даної справи у суді виділені в натурі, а тому суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України правових підстав для виділу в натурі його частки з нерухомого спільного майна.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Виділити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. В.Козака, 2-а, м. Полтава, 36020), ідентифікаційний код юридичної особи 03351912 в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: 9/100 частин нежитлових будівель: тамбур - 3,4 кв.м., коридор - 5,5 кв.м., холу - 46,6 кв.м., абонен. відділ - 29,4 кв.м., тамбур - 2,3 кв.м., кабінет - 10,5 кв.м., кабінет - 12,4 кв.м., кабінет - 13,6 кв.м., щитова - 8,9 кв.м., коридор - 9,0 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м., підсобне прим.- 2,6 кв.м., коридор - 2,2 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., вбиральня - 0,9 кв.м., коридор - 4,9 кв.м., коридор - 9,5 кв.м., душова - 3,9 кв.м., вбиральня - 1,9 кв.м., тамбур - 1,9 кв.м., коридор - 9,6 кв.м. теплопункт - 7,3 кв.м., щитова- 4,4 кв.м., кабінет -7,6 кв.м., лабораторія - 45,2 кв.м., коридор - 10,5 кв.м., майстерня - 10,6 кв.м., побутова - 9,4 кв.м., коридор - 12,2 кв.м., кабінет - 8,2 кв.м., кабінет - 15,7 кв.м., лабораторія- 25,3 кв.м., теплогенераторна - 6,9 кв.м., коридор - 38,3 кв.м., сходи - 23,5 кв.м., кабінет - 6,6 кв.м., склад - 27,5 кв.м., складу - 12,1 кв.м., складу- 28,7 кв.м., складу- 8,9 кв.м., підсобне прим. - 5,8 кв.м., складу - 4,3 кв.м., склад - 4,3 кв.м., побутова - 10,6 кв.м., коридор - 35,2 кв.м., коридор - 11,3 кв.м., сходи- 14,7 кв.м., кабінет - 13,8 кв.м., кабінет - 25,5 кв.м., майстерня - 20,3 кв.м., кабінет - 13,3 кв.м., площею 650,2 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Полтава, проспект Миколи Вавілова, 5, в окрему одиницю.

Повне рішення складене 10.08.2015 р..

Суддя О.В.Ківшик

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.