Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" серпня 2015 р. Справа № 906/895/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №6036 від 13.09.2012

від відповідача: Заїка А.М. - дов. №14 від 29.12.2014

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів"

про стягнення 103535,24грн

У порядку ст.77 ГПК України в судовому засіданні 09.07.2015 оголошувалась перерва до 04.08.2015, в судовому засіданні 04.08.2015 оголошувалась перерва до 10.08.2015.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 103535,24 грн, з яких: 46140,00грн - основного боргу; 11478,45грн - 15% річних; 45913,79грн - пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати коштів згідно умов договору поставки №23 від 23.01.2015.

09.07.2015 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог №167 від 06.07.2015 (а.с. 45), в якій зазначає, що відповідачем під час розгляду справи в суді повністю погашено суму основного боргу, в зв'язку з чим просить суд припинити провадження у справі в цій частині за відсутністю предмету спору, а також просить суд стягнути з відповідача 46931,06грн - пені та 11732,77грн - 15% річних.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №18).

Суд, надавши оцінку заяві позивача про збільшення розміру позовних вимог встановив, що позивачем збільшено розмір позовних вимог у частині стягнення пені та 15% річних.

Отже, суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог №167 від 06.07.2015 до розгляду по суті, оскільки останню подано з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, спір у даній справі вирішується в межах прийнятої заяви про збільшення позовних вимог, тобто про стягнення з відповідача на користь позивача 46931,06грн - пені та 11732,77грн - 15% річних.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав з врахування заяви про збільшення позовних вимог від 06.07.2015. Просив суд стягнути з відповідача 15% річних та пеню за період з 21.03.2015 по 02.07.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо періодів нарахування пені та 15 % річних, визначених позивачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.01.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №23 (далі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов'язується поставляти і передавати у власність покупця продукцію за цінами, визначеними Прайс-листом постачальника і зазначеними у видаткових накладних, а покупець зобов'язується приймати продукцію та оплачувати її вартість на умовах Договору.

Відповідно до п.2.1. Договору предметом поставки є продукція, зазначена у замовленнях покупця та у видаткових накладних, які є невід'ємними частинами цього договору.

Продукція поставляється покупцю партіями на підставі замовлень покупця, які подаються факсом, телефонограмою, листом або електронною поштою (п.2.2.1. Договору).

За змістом п.5.2., п.5.3. Договору поставка продукції здійснюється на підставі видаткових накладних. Перехід права власності на продукцію відбувається в момент поставки відповідної партії продукції, що оформляється видатковою накладною.

Відповідно до п.6.1. Договору ціна продукції, поставка якої здійснюється згідно з цим Договором, є договірною, зазначається в Прайс-листах та фіксується у видаткових накладних, згідно з якими здійснюється поставка продукції.

Так, на виконання умов договору поставки №23 від 23.01.2015 позивач поставив, а відповідач отримав товар на суму 1744013,10грн, що підтверджується видатковими накладними:

- №РН-0000219 від 10.03.2015 на суму 394837,60грн (а.с. 12);

- №РН-0000278 від 18.03.2015 на суму 260526,00грн (а.с. 13);

- №РН-0000338 від 25.03.2015 на суму 384092,50грн (а.с. 14);

- №РН-0000370 від 31.03.2015 на суму 354140,00грн (а.с. 15);

- №РН-0000419 від 18.04.2015 на суму 350417,00грн (а.с. 16).

Таким чином, позивачем свої зобов'язання за договором поставки №23 від 23.01.2015 виконано належним чином та в повному обсязі на суму 1744013,10грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки №23 від 23.01.2015, який за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України).

Абзацом 1 частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, п.6.4. договору поставки №23 від 23.01.2015 передбачено порядок розрахунків, а саме - оплата вартості поставленої продукції повинна бути здійснена покупцем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання продукції на складі покупця та за умови надання постачальником податкової накладної в електронній формі при дотриманні вимог щодо реєстрації такої накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постачальник зобов'язаний не пізніше 10-ти календарних днів з дати здійснення поставки за цим договором надати покупцю сформовану в електронній формі та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, яка складається ним у день виникнення податкових зобов'язань. Підтвердженням реєстрації постачальником податкової накладеної в Єдиному реєстрі податкових накладних є сформована відповідно до положень п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, копія якої надається покупцю разом із податковою накладною на електронну адресу: (п.7.1.5. Договору). Невиконання постачальником обов'язку щодо передачі вказаного документу у електронній формі із дотриманням вимог п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України вважається неподанням покупцю усіх передбачених чинним законодавством документів. при цьому термін здійснення розрахунків за отриманий товар, встановлений договором, продовжується на строк такого неподання.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе договором поставки №23 від 23.01.2015 зобов'язання щодо своєчасної оплати за поставлену позивачем продукцію виконав лише частково на суму 1697873,10грн, про що свідчить довідка ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №086-06/1716 від 16.05.2015 (а.с. 17).

Тому, станом на день звернення з позовною заявою до суду в Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" перед Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 існувала заборгованість у сумі 46140,00грн (1744013,10грн - 1697873,10грн).

Проте, під час розгляду справи відповідач сплатив основну заборгованість у повному обсязі, що підтверджується довідкою ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №086-06/1923 від 06.07.2015 (а.с. 41). У зв`язку з цим позивач просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення 46140,00грн основного боргу за відсутністю предмету спору.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 46140,00грн основного боргу за відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Разом з тим, як зазначалось вище, позивач згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог №167 від 06.07.2015 (а.с. 45) просить суд стягнути з відповідача на свою користь 46931,06грн - пені та 11732,77грн - 15% річних за з 21.03.2015 по 02.07.2015.

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Частиною 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання, або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.07.2014 за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11).

Пунктом п.8.6. договору поставки №23 від 23.01.2015 передбачено, що в разі прострочення терміну оплати товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від вартості неоплаченого товару, за кожен день прострочення. Крім того, покупець сплачує на користь постачальника вартість товару з врахуванням індексу інфляції, а також штраф 15% річних від суми заборгованості.

Перевіривши розрахунки позивача сум пені та 15% річних, надані разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог №167 від 06.07.2015, суд приходить до висновку про їх неправильність, оскільки позивачем при нарахуванні пені і 15% річних невірно визначено періоди виникнення заборгованості. Таким чином, враховуючи умови п.7.1.5. договору поставки №23 від 23.01.2015, дати отримання відповідачем податкових накладних від позивача, а також проплати відповідача, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок сум пені та 15% річних наступним чином:

по видатковій накладній №РН-0000219 від 10.03.2015 (дата отримання податкової накладної відповідачем 26.03.2015 (а.с. 63)) :

- за період прострочення - 27.03.2015:

пеня: 44837,60грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 73,71грн;

15% річних: 44837,60грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 18,43грн;

по видатковій накладній №РН-0000278 від 18.03.2015 (дата отримання податкової накладної відповідачем 03.04.2015 (а.с. 65)):

- за період з 04.04.2015 по 08.04.2015:

пеня: 60526,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 5 (кількість днів прострочення) = 497,47грн;

15% річних: 60526,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 5 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 124,37грн;

- за період з 09.04.2015 по 13.04.2015:

пеня: 40526,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 5 (кількість днів прострочення) = 333,09грн;

15% річних: 40526,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 5 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 83,27грн;

по видатковій накладній №РН-0000338 від 25.03.2015 (дата отримання податкової накладної відповідачем 08.04.2015 (а.с. 67)):

за період з 09.04.2015 по 13.04.2015:

пеня: 384092,50грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 5 (кількість днів прострочення) = 3156,92грн;

15% річних: 384092,50грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 5 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 789,23грн;

за період 14.04.2015:

пеня: 374618,50грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 615,81грн;

15% річних: 374618,50грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 153,95грн;

за період 15.04.2015:

пеня: 324618,50грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 533,62грн;

15% річних: 324618,50грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 133,40грн;

за період 16.04.2015:

пеня: 274618,50грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 451,43грн;

15% річних: 274618,50грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 112,86грн;

за період з 17.04.2015 по 21.04.2015:

пеня: 210526,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 5 (кількість днів прострочення) = 1730,35грн;

15% річних: 210526,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 5 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 432,59грн;

за період з 22.04.2015 по 23.04.2015:

пеня: 120526,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 2 (кількість днів прострочення) = 396,25грн;

15% річних: 120526,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 2 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 99,06грн;

за період з 24.04.2015 по 27.04.2015:

пеня: 70526,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 4 (кількість днів прострочення) = 463,73грн;

15% річних: 70526,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 4 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 115,93грн;

за період 28.04.2015:

пеня: 20526,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 33,74грн;

15% річних: 20526,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 8,44грн;

по видатковій накладній №РН-0000370 від 31.03.2015 (дата отримання податкової накладної відповідачем 14.04.2015 (а.с. 69)):

за період з 15.04.2015 по 28.04.2015:

пеня: 354140,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 14 (кількість днів прострочення) = 8150,07грн;

15% річних: 354140,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 14 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 2037,52грн;

за період 29.04.2015 по 04.05.2015:

пеня: 324666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 6 (кількість днів прострочення) = 3202,19грн;

15% річних: 324666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 6 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 800,55грн;

за період 05.05.2015:

пеня: 274666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 451,51грн;

15% річних: 274666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 112,88грн;

за період 06.05.2015:

пеня: 224666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 369,31грн;

15% річних: 224666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 92,33грн;

за період з 07.05.2015 по 12.05.2015 (згідно розрахунку позивач у межах даного періоду здійснює нарахування лише за два дні):

пеня: 174666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 2 (кількість днів прострочення) = 574,24грн;

15% річних: 174666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 2 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 143,56грн;

за період з 13.05.2015 по 14.05.2015:

пеня: 74666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 2 (кількість днів прострочення) = 245,48грн;

15% річних: 74666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 2 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 61,37грн;

по видатковій накладній №РН-0000419 від 18.04.2015 (дата отримання податкової накладної відповідачем 30.04.2015 (а.с. 71)):

за період з 01.05.2015 по 14.05.2015:

пеня: 350417,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 14 (кількість днів прострочення) = 8064,39грн;

15% річних: 350417,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 14 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 2016,10грн;

за період з 15.05.2015 по 18.05.2015:

пеня: 345083,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 4 (кількість днів прострочення) = 2269,04грн;

15% річних: 345083,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 4 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 567,26грн;

за період з 19.05.2015 по 20.05.2015:

пеня: 294666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 2 (кількість днів прострочення) = 968,76грн;

15% річних: 294666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 2 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 242,19грн;

за період з 21.05.2015 по 24.05.2015:

пеня: 244666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 4 (кількість днів прострочення) = 1608,76грн;

15% річних: 244666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 4 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 402,19грн;

за період 25.05.2015:

пеня: 194666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 320,00грн;

15% річних: 194666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 80,00грн;

за період з 26.05.2015 по 27.05.2015:

пеня: 144666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 2 (кількість днів прострочення) = 475,61грн;

15% річних: 144666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 2 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 118,90грн;

за період 28.05.2015:

пеня: 76666,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 126,03грн;

15% річних: 76666,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 31,51грн;

за період з 29.05.2015 по 21.06.2015:

пеня: 46140,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 24 (кількість днів прострочення) = 1820,32грн;

15% річних: 46140,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 24 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 455,08грн;

за період з 22.06.2015 по 01.07.2015:

пеня: 32000,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 10 (кількість днів прострочення) = 526,03грн;

15% річних: 32000,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 10 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 131,51грн;

за період 02.07.2015:

пеня: 22000,00грн (сума боргу) х 60% (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 1 (кількість днів прострочення) = 36,16грн;

15% річних: 22000,00грн (сума боргу) х 15% річних (згідно договору) х 1 (кількість днів прострочення) : 365 днів = 9,04грн.

Отже, всього розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 38068,26грн (73,71грн+497,47грн+333,09грн+3156,92грн+615,81грн+533,62грн+451,43грн+1730,35грн+396,25грн+463,73грн+33,74грн+8150,07грн+3202,19грн+451,51грн+369,31грн+574,24грн+245,48грн+8064,39грн+2269,04грн 968,76грн+1608,76грн+320,00грн+475,61грн+126,03грн+1820,32грн+526,03грн+36,16грн).

Крім того, сума 15% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 9373,52грн (18,43грн+124,37грн+83,27грн+789,23грн+153,95грн+133,40грн+112,86грн+432,59грн+99,06грн+115,93грн+8,44грн+2037,52грн+800,55грн+112,88грн+92,33грн+143,56грн+61,37грн+2016,10грн+567,26грн+242,19грн+402,19грн+80,00грн+118,90грн+31,51грн+455,08грн+131,51грн+9,04грн).

У частині стягнення 8862,80грн пені (46931,06грн-38068,26грн) та 2359,25грн 15% річних (11732,77грн-9373,52грн) суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими частково, а тому підлягають задоволенню у відповідній частині.

За правилами ч.5 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з платіжних доручень №1527 від 15.06.2015 (а.с. 8) та №1718 від 06.07.2015 (а.с. 46), позивачем сплачено судового збору в розмірі 2770,70грн (2070,70грн + 700,00грн).

Ціна позову з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог становить 104803,83грн.

Таким чином, за подання позовної заяви разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог до суду, позивачеві необхідно було сплатити 2096,08грн судового збору (104803,83грн х 2%).

З урахуванням наведеного, господарський суд повертає позивачу судовий збір з Державного бюджету України в сумі 674,62грн (2770,70грн - 2096,08грн) ухвалою суду.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 46140,00грн за відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Білопілська, 131; ідентифікаційний номер 38284164) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (43000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- 38068,26грн - пені;

- 9373,52грн - 15% річних;

- 948,84грн - судового збору.

4. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 8862,80грн пені та 2359,25грн 15% річних.

5. Повернути ухвалою суду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (43000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України 674,62грн судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №1718 від 06.07.2015 у зв'язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.08.15

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу (рек. з пов.)

3 - відповідачу (рек.з пов.)