ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.2015 Справа № 905/898/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О., при помічнику судді Мазурік М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1

РОЗВИТКУ м. Київ

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю МАГНІТ м. Донецьк

до відповідача 2 Дочірнього підприємства ДЮФОР м. Донецьк

про стягнення солідарно 302843,71грн.

за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_2, за довіреністю №54, від 31.03.15р.

від відповідача 1 не явився,

від відповідача 2 не явився.

СУТЬ СПРАВИ:

13.07.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ ОСОБА_1 РОЗВИТКУ м. Київ про стягнення солідарно з ТОВ «МАГНІТ» м.Донецьк та ДП «ДЮФОР» м.Донецьк заборгованості у розмірі 302843,71грн., з яких: 98624,37грн. поточна заборгованість за кредитом, 143510,12грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 484,74грн. поточна заборгованість за процентами, 51317,10грн. прострочена заборгованість по процентам, 8907,38грн. сума пені.

В підтвердження позовних вимог ПАТОСОБА_1 РОЗВИТКУ м. Київ (далі - позивач) надав копії кредитного договору №MKAU3.2102.003 від 22.12.2010р., договору поруки №РХ029031.2121.002 від 22.12.2010р., виписки з особового рахунку позичальника, та розрахунки вимог банку.

28.07.2015р. позивачем супровідним листом надані додаткові документи, які залучені до матеріалів справи.

12.08.2015р. позивач в судове засідання явився, наполягав на задоволені позовних вимог. Крім того, супровідним листом надав банківські виписки по рахункам, меморіальний ордер та додаткові документи, які залучені до матеріалів справи.

Відповідачі жодного разу не скористалися своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про причину неявки не повідомили, додаткових документів до матеріалів справи не надали.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Листом вих. № 7-14-197 від 06.05.2015р. „Укрпошта" повідомила про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Актами від 14.07.2015р. господарського суду Донецької області визначено неможливість направлення поштової кореспонденції за вказаними адресами відповідачів.

Відтак, 23.07.2015р. на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судового засідання у справі №905/898/15, призначеного на 28.07.2015р.

На підставі викладеного, ухвала суду від 14.07.2015р., була розміщена на офіційному сайті господарського суду Донецької області, про що свідчить відповідна копія витягу з сайту.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідачів про наявність в провадженні суду даної справи, про день, місце та час судового засідання.

Приймаючи до уваги, що ухвали господарського суду направлялись відповідачам за належними адресами, зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців згідно витягам станом на 31.07.2015р., вони вважаються належним чином повідомленими про час і місце розгляду судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті без явки представників відповідачів на підставі ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами, оскільки вони є достатніми для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення солідарно з ТОВ «МАГНІТ» м.Донецьк та ДП «ДЮФОР» м.Донецьк заборгованості у розмірі 302843,71грн., з яких: 98624,37грн. поточна заборгованість за кредитом, 143510,12грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 484,74грн. поточна заборгованість за процентами, 51317,10грн. прострочена заборгованість по процентам, 8907,38грн. сума пені.

Підставою звернення є неналежне виконання позичальником умов кредитного договору №MKAU3.2102.003 від 22.12.2010р., в забезпечення виконання якого з поручителем підписаний договір поруки №РХ029031.2121.002 від 22.12.2010р.,.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2010р. ПАТ «ВБР» (далі - банк, кредитор) та ТОВ «Магніт» (відповідач 1) підписали договір №MKAU3.2102.003, який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України "Позика. Кредит. Банківський вклад", параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України "Про банки і банківську діяльність", «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до умов цього договору банк надає позичалнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах визначених договором. Кредит надається в сумі 709000,00грн., термін користування кредитом до 21.12.2015р. Позичалник сплачує банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 1,5% від суми ліміт у день укладання кредитного договору. Сплата комісії здійснюється в валюті договору. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання легкового автомобіля Lexus LS 460 L (п.п.1.1.,1.1.1, 1.1.2,1.1.4, 1.2 договору).

Відповідно до п.1.1.3 договору в редакції додаткової угоди №1 від 25.06.2012р. процентна ставка за користування кредитом 22 проценти річних.

Період сплати кредиту, комісії та відсотків з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначаний строк вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.6.1). Повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок зазначений в п.1.3, згідно графіку погашення, який є невідємною частиною цього договору (п.п. 2.4 2.5 договору).

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснються щодня з дати списання коштів з поточного рахунку до останнього дня місяця (включно). Розрахунок відсоткіів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредиом. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену суму кредиту за фактичну кілкість днів користування кредитними ресурсами, виходячі з 360 днів у році. Повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається (п.п.2.7, 2.8 договору).

Згідно п.2.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 14.09.2012р. в якості забезпечення викнання позичальнком своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат, виступає: договір поруки №РХ029031.2121.002 від 22.12.2010, договір застави №ZXA0195500.7174.003 від 26.09.2011р., договір застави №ZXA0195500.2102.006 від 14.09.2012р.

Відповідно п.6.2 договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом, банк нараховує позичальнику відсоткі в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п.1.1.3 цього договору, від простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При розрахунку приймаються: рік - 360днів, місяць рівний календарній ількості днів.

За порушення строків сплати процентної ставки за користвання кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі подвійної облікої ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.6.3 договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п.7.1 договору).

Господарський суд прийшов до висновку, що сторонами в даному кредитному договорі погоджені всі істотні умови, відсутні докази його припинення або визнання недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,

договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК Українивстановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів в сумі 709000,00грн., що підтверджено меморіальним ордером №9354 від 23.12.2010р. та виписками по особовим рахункам, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Всупереч приписам закону та умовам договору, позичальник (відповідач 1) взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, графік сплати порушував, отримані кошти у встановлені строки не повертав, плату за кредит своєчасно та в повному обсязі не сплачував, та до теперішнього часу так і не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з заборгованості.

З наданої позивачем на вимогу суду банківської виписки вбачається, що заборгованість відповідача1 за основною сумою кредиту на час винесення рішення по справі дійсно (фактично) становить 242134,45грн., з яких: 98624,37грн. поточна заборгованість за кредитом, 143510,12грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту,

Враховуючи вищезазначене, господарський суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 1 заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 242134,45грн., з яких: 98624,37грн. поточна заборгованість за кредитом, 143510,12грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту,

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 - 484,74грн. поточної заборгованості за процентами нарахованої за період з 01.07.2015р. 07.07.2015р., 51317,10грн. простроченої заборгованості по процентам нарахованої на прострочену частину кредиту за період з 06.11.2014р. по 07.07.2015р.

Позивач під час розгляду справи по суті надав документи (виписки з відповідних рахунків), з яких вбачається, що заборгованість з урахуванням часткової оплати за нарахованими процентами фактично (дійсно) становить 484,74грн. поточної заборгованості за процентами та 51317,10грн. простроченої заборгованісті по процентам Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам відповідно умов до кредитного договору є правомірними, доведеними належним чином та підтверджені матеріалами справи, вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів 8907,38грн. пені за порушення строків сплати заборгованості за відсотками за період з 06.11.2014р. по 07.07.2015р.(з урахуванням часткової оплати), господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, в тому числі неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1-3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарський суд, перевіривши надані позивачем розрахунки, дійшов висновку про задоволення цієї вимоги в повному обсязі, оскільки розрахунок здійснений з дотриманням вимог діючого законодавства.

В забезпечення виконання кредитного договору №MKAU3.2102.003 від 22.12.2010р., між ПАТ «ВБР» (далі-банк) та ДП «ДЮФОР» (далі - поручитель) підписаний договір поруки №РХ029031.2121.002 від 22.12.2010р.

Відповідно до п.1 договору поручитель (відповідач 2) поручається перед банком за використання позичальником (відповідачем 1) зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором №MKAU3.2102.003 від 22.12.2010р. та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобовязання), надалі всі разом кредитний договір

У разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків (п.п.4, 5 договору).

Цей договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязання за кредитним договором (п.11 договору).

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що сторонами в цьому договорі поруки (з урахуванням додаткової угоди до нього) погоджені всі істотні умови, відсутні докази його припинення або визнання недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

Приймаючи до уваги, що позивач просить солідарно стягнути з відповідачів грошові в розмірі 302843,71грн., господарський суд стягує з позичальника та поручителя солідарно 302843,71грн., з яких: 98624,37грн. поточна заборгованість за кредитом, 143510,12грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 484,74грн. поточна заборгованість за процентами, 51317,10грн. прострочена заборгованість по процентам, 8907,38грн. сума пені.

Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі, спір виник з вини відповідача, на останнього покладається судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі гл. 48,49,71 Цивільного кодексу України, гл. 35,ст.67,193 Господарського кодексу України, ст.ст.33,43,49,82,82-1,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 РОЗВИТКУ м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» м. Донецьк та Дочірнього підприємства «Дюфор» м. Донецьк про стягнення солідарно 302843,71грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» (83000, м. Донецьк, бул.Пушкіна, буд.2а, ) та Дочірнього підприємства «Дюфор» (83000, м. Донецьк, бул.Пушкіна, буд.2а, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 РОЗВИТКУ (01135, м. Київ, вул. Чорновола Вячеслава, буд.25, ) 98624,37грн. поточна заборгованість за кредитом, 143510,12грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 484,74грн. поточна заборгованість за процентами, 51317,10грн. прострочена заборгованість по процентам, 8907,38грн. сума пені, 6056.88грн. судового збору.

Повний текст рішення підписаний 12.08.2015р.

Суддя О.О. Уханьова