ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2015 Справа № 905/770/15

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Суддя господарського суду Донецької області Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Табачнікові В.Г., розглянувши матеріали

за позовом Констянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах Донецької обласної ради в особі Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» м.Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці «Слов»янськтепломережа» м.Слов»янськ

до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Краматорськ

про стягнення 48 352,26 грн. (після зменшення суми позову 48184,48грн.)

за участю представника позивача ОСОБА_2 довіреність від 30.12.2014р.,

прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури Харківської області ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ:

Предметом даного спору є стягнення з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 33417.90грн. і нарахувань за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання: інфляційні витрати в сумі 13778.57грн., 3%річних в сумі 1155,79грн. за договором поставки теплоенергії № 444 від 01.11.2013року. 06.08.2015р. позивачем надана заява про зменшення суми інфляційних витрат і 3%ріних.

В підтвердження позову надав підписаний ОКП „Донецьктеплокомуненерго в особі директора виробничої одиниці „Слов»янськтепломережа та ФОП ОСОБА_4 договір №444 від 01.11.2013р. з додатками.

Відповідач не скористувався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений.

За достатністю матеріалів наданих суду позивачем, господарський суд вправі вирішити спір без явки представника відповідача і відсутності відзиву на позов.

При дослідженні матеріалів справи, заслухавши пояснення представника позивача і прокурора, господарським судом,

ВСТАНОВЛЕНО:

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору№444 від 01.11.2013р., а також річних, інфляційних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по оплаті послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що сторонами підписаний договір № 444 від 01.11.2013р., за яким енергопостачальна організація (позивач) постачає споживачеві (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач оплачує одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно п.2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах, згідно з додатком 1 до договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону.

Згідно пункту 5.4 договору Споживач, що має прилад обліку, що місячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в додатку до договору.

В п. 6 договору сторонами обумовлений порядок розрахунків, а саме:

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач сплачує енергопостачальній організації 100% вартість зазначеної в виставленому рахунку кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується споживачем не пізніше 31-го числа поточеного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Згідно пунктів 10.1 та 10.4 договору він діє до 31.12.2017р.

Таким чином, договір №444 від 01.11.2013р. вважається судом укладеним та дійсним так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

Пунктом 6.1 договору встановлений обовязок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Додатком № 1 до договору визначено, що споживач повинен сплачувати виставлені постачальником рахунки за показниками приладів обліку до 29-30 числа поточного місяця.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення обєкту відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору, про що свідчать акти на включення опалення та акти про припинення подачі теплоносія, акти виконаний робіт, підписані обома сторонами. Позивачем відповідачу, з метою належного виконання умов договору, за отримані останнім послуги виставлені рахунки за січень 2014року в сумі 29583.88грн. і за лютий 2014року на суму 3834,02грн. Виставлені рахунки отримані відповідачем, про що свідчать підпис.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач, в порушення умов договору не сплатив отримані послуги по виставленим позивачем рахунками на загальну суму 33417.90грн. Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну цю суму 7300,45грн., яка є доведеною і такою, що належить стягненню.

Враховуючи, що відповідач порушив строки оплати, позивач просить стягнути відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 13698.15грн. інфляційних витрат і 1068.43грн. 3%річних, які нараховані за період з 16.02.2014р. по 31.03.2015 р. Вирішуючи ці питання, господарський суд виходить з наступного:

Матеріалами справи доведено, що строки виконання грошового зобовязання відповідачем порушені, так як до предявлення позивачем позову щодо стягнення 3%річних та інфляційних фактично залишилось невиконаним грошове зобовязання відповідача перед кредитором.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Частина 2 цієї статті визначає спеціальні правові наслідки прострочення виконання грошових зобов'язань. Таких наслідків є декілька.

- по-перше, боржник зобов'язаний сплатити суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті "Урядовий кур'єр" та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua). Індекси інфляції також публікуються в довіднику систем інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується.

- по-друге, стаття передбачає можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов'язання проценти річних. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобовязання в не залежності від наявності вини в його діях.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобовязання.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що відповідачем послуги не сплачені, тому позивачем нарахована сума річних відсотків та інфляційні.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати, нарахування 3%річних та інфляційних проведене позивачем з дотриманням термінів оплати, встановлених сторонами в договорі та загальних правил (методики) нарахування, перевіривши наданий розрахунок, господарський суд задовольняє в повному обсязі вимоги позивача в цій частині.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються оплати судового збору в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

На підставі Законів України „Про житлово-комунальні послуги, „Про теплопостачання, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.ст.525,526,530,610,612,625,714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193,275 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84,81-1,85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Констянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах Донецької обласної ради в особі Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» м.Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці «Слов»янськтепломережа» м.Слов»янськ про стягнення 48 184,48 грн. з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Краматорськ в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, м.Краматорськ 84301, АДРЕСА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», , м.Краматорськ-84307,пров.Земляний,2 в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці «Слов»янськтепломережа», м.Слов»янськ 84112,вул.Іскри, 5 заборгованість в сумі 33417,90рн., інфляційні витрати в сумі 13698,15грн.,3%річних в сумі 1068,43грн., судовий збір сумі 1827,00грн.

Рішення господарського суду, повний текст якого оголошений та підписаний 11.08.2015року, може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в десятиденний термін.

Суддя С.Ю. Гринько