ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа № 911/2191/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради, Київська область, м. Буча

до Фізичної особи-підприємця Копитько Ірини Адамівни, Київська область, м. Буча

про стягнення 7176,64 грн.

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Борисова І.В. (доручення №474 від 18 травня 2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Копитько Ірини Адамівни (далі - відповідач) про стягнення 7176,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на перевезення твердих побутових відходів ТПВ і рідких стоків (РС) від 1 квітня 2005 року за №18, а саме, відповідач не сплатив грошові кошти за надані позивачем послуги, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 4555,00 грн. Додатково, за прострочення виконання зобов'язання позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 466,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 2028,23 грн., та 3% річних у розмірі 126,81 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 26 травня 2015 року та призначено справу до розгляду на 16 червня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 16 червня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 28 липня 2015 року.

Відповідач у судові засідання 16 червня 2015 року та 28 липня 2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку ухвалами суду від 26 травня 2015 року та від 16 червня 2015 року. Витребувані документи відповідач суду не надав. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

28 липня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» (за договором - підрядник) та Фізичною особою-підприємцем Копитько Іриною Адамівною (за договором - замовник) 1 квітня 2005 року укладено договір на перевезення твердих побутових відходів ТПВ і рідких стоків (РС) за №18.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що підрядник приймає на себе обов'язки по виконанню робіт по систематичному вивезенні твердих побутових відходів і рідких стоків від замовника у відповідності з вимогами «санітарних правил утримання території населених місць Сан ПІН 42-128-4690-88».

Пунктом 4.1 договору встановлено, що вартість послуг по вивезенню ТПВ і РС визначена згідно тарифів.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що розрахунки за послуги здійснюються шляхом придбання замовником талонів на вивіз ТПВ і РС, або шляхом попередніх щомісячних перерахунків сум замовником, передбачених договором в строк не пізніше 10 числа звітного місяця.

Згідно пункту 4.4 договору, у разі наявності заборгованості замовника позивач має право нарахувати пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач, у період з 1 січня 2013 року по 15 травня 2015 року, надав відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів і рідких стоків, що підтверджується витягом з реєстру маршрутних листів транспортних засобів, які здійснювали вивіз контейнерів з твердими побутовими відходами з контейнерного майданчика по вул. Енергетиків, 6 в м. Буча, (в тому числі надання послуг з вивезення твердих побутових відходів ФОП Копитько І.А. (2 контейнери на місяць).

Загальна вартість наданих позивачем та неоплачених відповідачем послуг, у період з 1 січня 2013 року по 15 травня 2015 року, становить 4555,00 грн.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не виконав умови договору. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у відповідача через порушення умов договору в розмірі 4555,00 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Розмір пені у сумі 466,40 грн. є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 3% річних у сумі 126,81 грн. та інфляційні втрати у сумі 2028,43 грн. є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Копитько Ірини Адамівни (08292. Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, 3 кв. 2, код ) на користь Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 2, код 25689882) - 4555 (чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. заборгованості, 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 40 коп. пені, 126 (сто двадцять шість) грн. 81 коп. 3% річних, 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. інфляційних витрат та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 3 серпня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць