ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.08.15 Справа № 904/7131/15

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

За позовом: Державної екологічної інспекції у Херсонській області, м. Херсон

до ТОВ "Нікопольська зернова компанія", м. Нікополь Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: філія "Сірогозький комбінат хлібопродуктів" товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія", сел. Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області

про відшкодування збитків у сумі 243 054,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція у Херсонській області звернулася до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія" збитки, заподіяні філією "Сірогозький комбінат хлібопродуктів" товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія" державі у сумі 243 054,00 грн.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з додатками без розгляду з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Так, у позовній заяві відповідачем зазначено ТОВ "Нікопольська зернова компанія". У той же час, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повним найменуванням відповідача є - товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія".

Отже, позивачем не вказано повного та вірного найменування відповідача.

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218 грн.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Однак Державною екологічною інспекцією у Херсонській області не надано жодних доказів сплати судового збору.

Разом з тим, до позовної заяви позивач додав клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване тим, що ставки судового збору є непомірно великими для державного підприємства, що фінансується з державного бюджету. Кошти від позовних заяв, пред'явлених Державною екологічною інспекцією про відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання надр спрямовуються до державних бюджетів. Клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення мотивовано також посиланням на ч. 3 ст. 64 Кодексу України про надра, відповідно до якої позивачі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, - звільняються від сплати державного мита у справах про стягнення коштів та відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення законодавства про надра.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній статті Закону дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону (п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011р. №01-06/1175/2011).

Додані позивачем до клопотання про відстрочення сплати судового збору матеріали в підтвердження його майнового стану не є тими доказами, які б об'єктивно підтверджували неможливість оплати позивачем судового збору.

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача та відстрочення сплати судового збору.

Також суд звертає увагу, що у повторно поданій до господарського суду Дніпропетровської області позовній заяві від 28.05.2015 №09-13/7 позивач не виправив недоліки цієї позовної заяви, які вказані в ухвалі господарського суду від 30.07.2015 № 904/6683/15 - щодо повного та вірного найменування відповідача та сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому законодавством.

Стаття 8 Конституції України та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають принцип верховенства права, необхідним елементом якого є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (CASE OF BRUMГRESCU v. ROMANIA, no. 28342/95, 28 October 1999, para 61, 62) вказав, що принцип правової визначеності як необхідний елемент верховенства права полягає також у тому, що судові рішення, якими остаточно вирішено питання, ніким не повинні ставитися під сумнів.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2015 року у справі № 904/6683/15 набрала законної сили, не була оскаржена, а тому в розумінні Європейського суду з прав людини вказане судове рішення набуло статусу "остаточного" стосовно вирішення питання про відповідність позовної заяви вимогам Господарського процесуального кодексу України та наявності підстав для повернення її без розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, судовим рішенням, що набуло статусу остаточного, встановлено факт невідповідності позовної заяви вимогам ГПК України та те, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п.п.2,4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Як встановлено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Совтрансавто-Холдинґ" проти України" (Affaire Sovtransavto Holding c. Ukraine) принцип правової визначеності також вимагає однозначності (послідовності) правозастосування. Таким чином, надання судом іншої оцінки позовній заяві, ніж та, яку вже надано судом, не буде відповідати вимозі однозначності (послідовності) правозастосування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також враховано, що ч.3 ст.63 ГПК України унеможливлює прийняття позовної заяви, недоліки якої не усунуто.

На підставі викладеного, суд позбавлений права на прийняття позовної заяви, недоліки якої позивачем не усунуто.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Державною екологічною інспекцією у Херсонській області не додано належних доказів направлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів. Додані до позовної заяви описи вкладення від 22.06.2015 та 14.07.2015 не можуть вважатися належним доказом відправки відповідачеві та третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів, яка надійшла до суду, оскільки відсутній розрахунковий документ (фіскальний чек), який свідчить про оплату послуг з відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Згідно з правилами надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п. 61 Правил).

Зі змісту наведеного вбачається, що належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками є фіскальний чек та опис вкладення з переліком документів, що додані до позовної заяви.

Пункт 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України зобов'язує суддю повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Наведені вище обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Суд відхиляє посилання позивача на положення ч.3 ст. 64 Кодексу України про надра, відповідно до змісту якої позивачі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, - звільняються від сплати державного мита у справах про стягнення коштів та відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення законодавства про надра, оскільки єдиним законодавчим актом (за станом на час звернення позивача до суду), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір".

Керуючись п.п.2, 4, 6 ч. 1, ч.3 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній екологічній інспекції у Херсонській області в задоволенні клопотання щодо звільнення від сплати судового збору.

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: - позовна заява № 09-13/7 від 28.05.2015 з додатками на 28-ми аркушах;

- клопотання № 09-11/714 від 27.05.2015 про звільнення від сплати судового збору;

- конверт.

Суддя Н.М. Євстигнеєва