ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 915/93/14

Миколаїв

За позовом: Багатогалузевого госпрозрахункового комунального підприємства Сирена, 57500, Миколаївська область, м.Очаків, вул.Миру, 24

до відповідача: Виконавчого комітету Очаківської міської ради, 57500, Миколаївська область, м.Очаків, вул. 50-річчя Жовтня, 7-а

про стягнення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 615286,28 грн.

Суддя Міщенко В.І.

При секретарі: Пархоменко В.В.

За участю представників:

від позивача: ліквідатор ОСОБА_1

від відповідача: 01.07.15, 21.07.15 - ОСОБА_2, дов. від 02.06.15

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд встановив:

27.01.2014 р. Багатогалузеве госпрозрахункове комунальне підприємство Сирена (далі-позивач) подало позов в якому просить стягнути з Виконавчого комітету Очаківської міської ради (далі-відповідач) заборгованість з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2009 року по 30.04.2012 року у сумі 615286,28 грн.

18.03.2014 р. відповідач подав відзив від 17.03.2014 р. № 508/02-10-07 в якому просить відмовити в задоволенні позову з підстав вказаних у відзиві, оскільки за період з серпня 2008р. по квітень 2012 р. з бюджету міста Очаків підлягала відшкодуванню різниця між затвердженими тарифами та економічно обґрунтованими витратами на водопостачання та водовідведення у сумі 848,574 тис. грн., але за цей період позивачу надана дотація на різницю між фактичними витратами на водопостачання та водовідведення та затвердженими тарифами у сумі 3055,719 тис. грн., що набагато перевищує обсяг різниці між тарифами та економічно обґрунтованими витратами.

10.06.2015 р. позивач подав заяву від 09.06.2015 р. № 02-01/448 про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення позивача за період з січня 2011 року по квітень 2012 року у сумі 2254937,39 грн.

17.07.2015 р. відповідач надав письмові пояснення від 16.07.2015 р. № 1089/02-10-07 в яких просить відхилити заяву позивача про збільшення позовних вимог та відмовити в задоволенні позову, з підстав вказаних у відзиві. Крім того, відповідач стверджує, що експертом не було враховано надану у 2011 році з бюджету міста дотацію на відшкодування різниці в тарифах у сумі 120000,00 грн. та не враховано взаєморозрахунки, які було проведено у жовтні-грудні 2012 року.

Судом прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог, оскільки заява подана відповідно до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

01.07.2015 р., 21.07.2015 р. в судовому засіданні оголошувалися перерви.

Згідно з вимогами ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12.08.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Враховуючи, що:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області є справа № 5/71/10 про банкрутство позивача, порушена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2010 р. за заявою Очаківської обєднаної державної податкової інспекції у Миколаївській області.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 06.02.2013 р. у справі № 5/71/10 позивача визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором відповідача призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Позивача створено згідно з рішенням 24 сесії 20 скликання Очаківської міської ради від 17.12.2003 року № 27 «Про надання дозволу на створення багатоцільового комунального підприємства «Сирена».

Відповідно до статуту позивач здійснював наступні види діяльності: водопостачання; надання послуг по збору, перекачці або перевезенню для переробки стоків; експлуатацією артезіанських свердловин, організацією комунального та побутового водопостачання.

Для діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивач мав ліцензію серії АБ №321211 від 04.04.2008 року з терміном дії з 31.03.2008 року по 31.03.2013 року.

Позивач був постачальником послуг по водопостачанню та водовідведенню у місті Очаків. Оплата наданих ним послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення здійснювалася за регульованими тарифами.

Протягом періоду з 01.08.2009 р. по 30.04.2012 р. в м.Очаків діяли тарифи на послуги по водопостачанню та водовідведенню, встановлені рішенням Виконавчого комітету Очаківської міської ради № 210 від 24.06.2008 року та № 21 від 08.02.2011 року.

Між тим, затверджені тарифи є нижчими від економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг та не відповідають рівню витрат позивача на виробництво і наданні послуг з водокористування.

01.06.2011 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» . З метою проведення перерахунку тарифу, позивач 29.09.2011 року, 11.11.2011 року, 22.11.2011 року звертався до Начальника управління з питань комунального господарства ОСОБА_3 з проханням надати методику розрахунку тарифів та розяснення щодо встановлення єдиного механізму розгляду та встановлення тарифів на послуги. Відповіді жодного разу отримано не було.

В результаті встановлення тарифів, що не відповідають розміру економічно - обґрунтованої собівартості на послуги по водопостачанню та водовідведенню, позивач подав до відповідача та фінансового управління Очаківської міської ради розрахунки бюджетних асигнувань на покриття різниці в тарифах по наданню послуг по водопостачанню та водовідведенню населенню за період з 01.08.2009 року по 03.04.2012 року (т. 1 арк. спр. 28-92).

В 2009, 2010 та 2011 роках спеціалістами фінансового управління Очаківської міської ради було проведено перевірки достовірності та обґрунтованості визначення різниці між собівартістю послуг з водопостачання та водовідведення, наданих населенню та затверджених для населення тарифів на дані послуги в розрахунках позивача, що підтверджується довідками від 06.03.2012 р. (т. 1 арк. спр. 93-104).

Відповідно до розрахунків бюджетних асигнувань на покриття різниці в тарифах по наданню житво-комунальних послуг населенню по водопостачанню та водовідведенню БГКП «Сирена» нараховано заборгованість в сумі 3975295,22 грн.

Після перевірки фінансового управління Очаківського міськвиконкому достовірності та обґрунтованості визначення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення, затверджених для населення, наданих позивачем розмір заборгованості було скориговано та погоджено у сумі 3790885,28 грн., в т.ч.: за серпень-грудень 2009 року 568881,28 грн., за 2010 рік 1401750,00 грн., за 2011 рік 1092942,00 грн., за 2012 рік 727312,00 грн.

Відповідач виділив кошти для відшкодування різниці в тарифах у 2011 році на загальну суму 120000,00 грн. та перерахував кошти на рахунок позивача.

В грудні 2012 року за рахунок заборгованості з різниці в тарифах для населення за водопостачання та водовідведення, яку відповідач заборгував позивачеві, на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків, було погашено заборгованість у сумі 3055599,00 грн., в т.ч. за платіжними дорученнями: № 1 від 23.10.2012 року у сумі 103997,95 грн., № 2 від 05.12.2012 року у сумі 536187,00 грн., № 3 від 05.12.2012 року у сумі 2175414,05 грн.

Тобто, після проведеного коригування, часткової оплати боргу та проведення взаєморозрахунків розмір заборгованості складає 615286,28 грн. (3790885,28 грн. 120000,00 грн. 3055599,00 грн.).

В період з 05.07.2013 року по 12.07.2013 року Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області було проведено зустрічну звірку у позивача з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій здійснених за рахунок коштів бюджету міста Очаків головним розпорядником з Управлінням з питань житлово-комунального господарства Очаківської міської ради та складено довідку №14-23/184-з від 19.07.2013 року. На аркушах 12-15 зазначеної довідки вказано, що станом на 01.01.2012 року залишок заборгованості з різниці в тарифах по БГКП «Сирена» складає 4605066,00 грн. з урахуванням коригувань.

Суд погоджується з позовними вимогами позивача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні встановлена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад. Так, згідно із пунктом 23 даної статті, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Статтею 28 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні встановлені повноваження в галузі бюджету, фінансів і цін. Так, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні, транспортні та інші послуги; здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету (пункти 2, 4 даної статті).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги встановлений ст. 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги. Згідно з вказаними вимогами органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. У разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами, на виробництво цих послуг. Видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відповідна сільська, селищна, міська рада передбачає у відповідному місцевому бюджеті. Затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді. У разі зміни цін/тарифів на послуги/товари центральними органами виконавчої влади, які призвели до непередбачених витрат виконавців/виробників, центральні органи виконавчої влади зобов'язані відшкодувати в повному обсязі збитки, зумовлені такими змінами, протягом поточного фінансового року та до затвердження нового бюджету.

Згідно із статтею 13 Закону України „Про питну воду і питне водопостачання, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води та питного водопостачання належать, зокрема, встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг).

Статтею 32 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання встановлено, що за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством.

Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об'єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Частиною 5 ст. 9 Закону України „Про ціни і ціноутворення визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які своїм рішенням установлюють ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі, нижчому від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання), зобов'язані відшкодовувати суб'єкту господарювання різницю між затвердженим розміром ціни (тарифу) та розміром економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) зазначених послуг за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування при встановленні фіксованих цін, застосування яких унеможливлює одержання прибутку суб'єктами підприємництва, зобов'язані надати цим суб'єктам дотацію відповідно до закону (ч. 6 ст. 191 Господарського кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2006 року № 705 затверджено Порядок перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання і водовідведення, затверджених для населення.

Даний Порядок визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах (без податку на додану вартість) на теплову енергію (виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання), послуги з водопостачання і водовідведення, що постачалися населенню, яка утворилася у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання і водовідведення тарифам, затвердженим органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Відповідно до п. 4 Порядку обсяг заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення визначається учасниками розрахунків як різниця між фактичними витратами на послуги з водопостачання і водовідведення та фактичними нарахуваннями згідно із затвердженими для населення тарифами з урахуванням перерахунків за низькоякісні та не в повному обсязі надані послуги з відрахуванням дотації місцевих бюджетів, отриманої надавачами послуг для відшкодування різниці в тарифах.

Відповідно до вимог п. 9 статті 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що повязані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що в результаті неналежного виконання відповідачем визначених Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні та Законом України „Про житлово-комунальні послуги повноважень щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати комунальних послуг, які надаються підприємством комунальної власності, та господарських зобов'язань щодо відшкодування різниці між затвердженим розміром тарифів і економічно обґрунтованими витратами на виробництво та постачання комунальних послуг, у відповідача перед позивачем утворилася та наявна і поданий час заборгованість в період з січня 2011 року по квітень 2012 року по відшкодуванню різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення позивача.

Крім того, під час розгляду справи в суді, позивачем було заявлені клопотання про призначення судово-економічної експертизи, про що відповідач не заперечував.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2014 року призначено судову експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру УМВС України в Миколаївській області.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання: «Визначити суму заборгованості з різниці між діючим тарифом та економічно - обґрунтованими витратами на послуги водопостачання та водовідведення, що надані позивачем у період з 01.08.2009 р. по 30.04.2012 р.».

Проведеною Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України в Миколаївській області у справі складено висновок № 2/110 від 13.03.2015 року, яким встановлено наступне.

Згідно наданих документів, різниця між діючим тарифом та економічно - обґрунтованими витратами на послуги водопостачання та водовідведення, що надані позивачем за період часу з січня 2011 р. по квітень 2012 р. становить суму 2254937,39 грн. У звязку з частковим задоволенням клопотання експерту не надається можливим дослідити період з 01.08.2009 р. по 31.12.2010 р.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що за період з січня 2011 р. по квітень 2012 р. заборгованість з різниці між встановленим відповідачем розміром тарифів та економічно-обґрунтованими витратами на послуги водопостачання та водовідведення, що надані позивачем, яка склала 2254937,39 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку, а заперечення відповідача є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи та висновком експерту.

Крім того, відповідачем не виконані вимоги клопотання експерта про надання документів, необхідних для проведення експертизи та відповідачем, у разі наявних заперечень щодо результатів проведення експертизи, не заявлені клопотання про призначення додаткової або повторної експертиз.

На підставі викладеного, позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Виконавчого комітету Очаківської міської ради (57500, Миколаївська область, м.Очаків, вул. 50-річчя Жовтня, 7-а, ідентифікаційний код 04056606) на користь Багатогалузевого госпрозрахункового комунального підприємства Сирена (57500, Миколаївська область, м.Очаків, вул.Миру, 24, ідентифікаційний код 32895,39 грн. (два міліонна двісті пятдесят чотири тисячі девятсот тридцять сім грн. 39 коп.) заборгованості по відшкодуванню різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня 2011 року по квітень 2012 року.

Стягнути з Виконавчого комітету Очаківської міської ради (57500, Миколаївська область, м.Очаків, вул. 50-річчя Жовтня, 7-а, ідентифікаційний код 04056606) судовий збір у сумі 45098,74 грн. (сорок пять тисяч девяносто вісім грн. 74 коп.) в доход держбюджету України: ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, р/рахунок № 3002, 37992781, УК у м.Миколаїв/ м.Миколаїв/ 22030001, код 03499980.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя _____________ В.І. Міщенко