ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.08.2015 Справа № 920/1272/15

Господарський суд Сумської області у складі судді О.Ю. Резніченко, розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», м. Суми,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-Трубогаз», м. Пермь, Російська Федерація,

про стягнення 73003,62 рублів РФ,

В С Т А Н О В И В:

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК), а саме:

Позивач просить суд стягнути з відповідача 73003,62 рублів РФ., проте не зазначає еквіваленту в національній валюті України та не надає обґрунтованого розрахунку суми позову.

Відповідно до п. 3.4., п. 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті.

Недодержання вимог статей 54 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п.п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК позовна заява повинна містити: виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У позовній заяві необхідно зазначити докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті та має міститися обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, який складається із зазначенням застосованих методів, платіжних та товарно-розпорядчих документів з розбивкою на періоди, і підписується посадовими особами, які його склали.

Відповідно до п. 2.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір. Якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але в ній не наведено обґрунтованого розрахунку такої ціни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартість спірного майна та/або не подано доказів в обґрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Отже, оскільки позивач не зазначив у позовній заяві ціну позову, а саме еквіваленту в національній валюті України (гривнях), що унеможливлює визначення суми судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті, не надано обгрунтованого розрахунку суми позову, то суд повертає позовну заяву без розгляду, відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК.

Позивачу доводиться до відома, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява № 18-7/1485 від 06.08.2015 року на 4 аркушах, з додатками на 17 аркушах.

Суддя О.Ю. Резніченко