номер провадження справи 7/84/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015 Справа № 908/4054/15

За позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар, Запорізька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

Представники сторін:

від позивача: Балацький Я.А., дов. № 320 від 19.03.2015р.

від відповідача : Пашко О.А., дов. № 3579 від 03.11.2014р.

Розглядається позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення пені, 3 % річних та втрат від інфляції у загальній сумі 13356 грн. 57 коп.

Ухвалою суду від 10.07.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 30.07.2015р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 03.08.2015р. для надання сторонам додаткового часу належним чином виконати вимоги суду та надати всі витребувані матеріали.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги. 30 липня на адресу суду від відповідача надійшли пояснення, в яких відповідач зазначає, що не погоджується з періодами нарахування позивачем штрафних санкцій, періоду нарахування суми індексу інфляції.

Також від відповідача 30.07.20145р. надійшло клопотання про зобов'язання позивача надати докази направлення (вручення) відповідачеві .

Клопотання відповідача судом залишена без задоволення.

До канцелярії господарського суду, на виконання вимог, викладених в ухвалі від 10.07.2015р. надані детальний нормативно обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум (долучений до матеріалів справи).

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 03.08.2015р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі в присутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2012р. між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС (надалі підприємство) та ПАТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» надалі - оператор) був укладений договір №75/345-11 про надання в користування пар магістрального та розподільчого кабелю для організації абонентської лінії.

Відповідно до п. 1.1. договору, підприємство зобов'язується надати оператору в платне користування пари магістрального та розподільчого кабелю для організації абонентської лінії, у кількості визначеній у акті приймання-передачі лінійно-кабельних споруд (додаток №1 до договору), оператор зобов'язується оплатити ці послуги відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.1.3. договору, підприємство зобов'язане 1-го числа місяця, наступного за звітним, складати та надавати оператору або уповноваженій особі оператора - начальнику Цеху ТП №7 (м. Енергодар) акт наданих послуг, за надані в користування пари кабелю (додаток 2 до договору), у відповідності з актом приймання-передачі лінійно-кабельних споруд.

Згідно з п. 3.2. договору, оператор зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуги, визначену відповідно до умов цього договору, на підставі виставлених підприємством рахунків. Підписувати акт наданих послуг на протязі 3-х днів, з моменту його отримання та один екземпляр повернути підприємству. Акт наданих послуг є підставою для оплати.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплату вартості послуги з користування парами кабелів, оператор здійснює щомісячно не пізніше 20-го числа, що наступає за звітним періодом на підставі акту виконаних робіт та рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства.

Згідно з п. 5.2. договору, за порушення строків оплати, передбачених цим договором, оператор сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є, в тому числі, грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.525 та ст.625 Цивільного кодексу України).

Всупереч вимогам п.4.2. договору, оператор своєчасно не сплатив надані-послуги відповідно до акта №37/271-14 від 28.11.2014р. (рахунок №9664 від 28.11.2014р.) за надані в листопаді 2014р. зі сторони ВП ЗАЕС послуги на суму 16565,67 грн.

Заборгованість оператор зобов'язаний був сплатити до 20.12.2014р. (згідно умов договору), фактично було сплачено відповідачем 20.03.2015р.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст. 6 Господарського процесуального кодексу України Позивачем на адресу Відповідача були направлені претензії №28-23/5127 від 02.03.2015р., №28-23/7191 від 20.03.2015р., №28-23/10426 від 23.04.2015р. з вимогою про виконання грошових зобов'язань за договором №75/345-11 від 17.12.2012р.

Претензії отримані відповідачем 04.03.2015р., 24.03.2015р., 27.04.2015р., про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповіді від ПАТ «Укртелеком» на зазначені вище претензії на адресу ВП ЗАЕС не надходили.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивачем пред'явлена до стягнення сума пені в розмірі 2548 грн. 28 коп. , перевірена судом в судовому засіданні, пред'явлена обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Сума індексу інфляції складає 10478 грн. 22 коп. сума 3 % річних, згідно наданого розрахунку, складає 330 грн. 07 коп., перевірені судом в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір, слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Клопотання відповідача про витребування від позивача доказів вручення актів, судом залишено без задоволення, поскільки договором не визначено обов'язку саме насилати відповідачу акти і розрахунки, всі акти і розрахунки є в наявності у відповідача.

Керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", 69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133 (р/р за послуги зв'язку 5 в ЗОД АТ «Райффайзенбанк Банк Аваль», МФО 380805, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71504, м. Енергодар, Запорізька область, вул. Промислова, 133 (п/р 8393 ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ЗКПО 19355964) 2548 (дві тисячі п'ятсот сорок вісім) грн. 28 коп. пені, 10478 (десять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 22коп. індексу інфляції, 330 (триста тридцять) грн. 07 коп. 3% річних.

Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", 69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133 (р/р оплата судового збору 7 в ЗОД АТ «Райффайзенбанк Банк Аваль», МФО 380805, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71504, м. Енергодар, Запорізька область, вул. Промислова, 133 (п/р 8393 ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ЗКПО 19355964) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет