РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015Справа №910/29570/14-г
За позовом Публічного акціонерного товариства "Фінбанк"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління № 813"

2. Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

про стягнення 40 081 747,38 грн.

Головуючий суддя: Домнічева І.О.

Суддя: Трофименко Т.Ю.

Суддя: Ващенко Т.М.

Представники:

від позивача: Поправка Д.Ю. - за дов.

від відповідача 1: Волкова М.Ю. - за дов.

Від відповідача 2: Шпортило Я.І. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Фінбанк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до 1. Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління № 813" та 2. Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про стягнення 34 298 545,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розрахунки за договором № 52-31-59 від 29.12.12р., майнові права, на грошові кошти за якими були передані в заставу ПАТ «Фінбанк» згідно договору застави майнових прав № 30/12/13 від 30.12.13р., здійснюється через акредитив відкритий ДП МА «Бориспіль» у позивача на користь відповідача.

Ухвалою від 31.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 15.01.2015 р.

14.01.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано уточнення до позовної заяви (фактично - збільшення), відповідно до яких просить звернути стягнення на предмет застави-майнові права на грошові кошти в сумі 40 081 747,38 грн.

15.01.15р. через відділ діловодства суду відповідачем 1 подано додаткові матеріали по справі.

У судовому засіданні 15.01.2015 р. судом було оголошено перерву до 16.01.2015 р.

16.01.15р. через відділ діловодства суду відповідачем 1 подано клопотання про колегіальний розгляд справи та відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 16.01.2015 р. призначено колегіальний склад суду для розгляду справи.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва від 16.01.2015 р. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Домнічева І.О., суддя Трофименко Т.Ю. та суддя Ващенко Т.М.

Ухвалою від 16.01.2015 р. зазначена колегія суддів прийняла справу до свого провадження, розгляд справи призначено на 26.01.2015 р.

У судовому засіданні 26.01.2015 р. було оголошено перерву до 28.01.2015 р.

28.01.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано уточнення до позовної заяви.

Ухвалою від 28.01.15р. розгляд справи відкладено на 11.02.15р.

11.02.15р. через відділ діловодства суду відповідач 2 подав клопотання про припинення провадження по справі, яке судом не задоволено.

На підставі ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 11.02.15р. оголошено перерву до 18.02.15р.

18.02.15р. судове засідання не відбулося.

Ухвалою 23.02.15р. розгляд справи призначено на 25.02.15р.

В судовому засіданні 25.03.15 р. представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив у повному обсязі.

В судовому засіданні 25.02.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ФІНБАНК» (надалі - позивач, кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Будівельне управління №813» (надалі - Відповідач 1, позичальник ) було укладено Кредитний договір № 210/12/13 відповідно до умов якого Позивачем було надано Відповідачу кредит в сумі 30 000 000 гривень 00 копійок, яку в подальшому було збільшено до 40 000 000 (сорок мільйонів) гривень 00 копійок, на підставі укладених до кредитного договору додаткових угод.

30 грудня 2013 року між Позивачем та Відповідачем 1 (заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав № 30/12/13 за яким Позивачу (заставодержатель) в заставу, з метою забезпечення зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором, було передано майнові права на грошові кошти в сумі 60 000 000 (шістдесят мільйонів) гривень 00 копійок, які виникли на підставі Договору № 52-31-59 від 29 грудня 2012 року зі всіма змінами та доповненню який був укладений між Відповідачем 1 та ДП МА «Бориспіль».

Предметом Договору №52-31-59 від 29.12.2012 року є відносини за якими ДП МА «Бориспіль» (надалі - Відповідач 2, Замовник) доручає, а ПАТ «Будівельне управління №813» ( надалі - Генпідрядник, Відповідач 1) зобов'язується відповідно до проектно-кошторисної документації та умов даного Договору виконати та здати Замовнику роботи з будівництва паркінгу ДП «МА «Бориспіль», а замовник, в свою чергу, зобов'язується надати будівельний майданчик (фронт робіт), передати Генпідряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти якісно виконані роботи та оплатити їх.

Положеннями Договору №52-31-59 від 29.12.2012 року та змін до нього передбачено, що «Замовник на суму у розмірі 82 000 000 (вісімдесят два мільйони) гривень 00 копійок відкриває на користь Генпідрядника безвідкличний документарний акредитив терміном дії до 01 січня 2015 року на наступних умовах:

Платіж: за пред'явленням документів;

Банк: акредитив виконується в ПАТ «ФІНБАНК», МФО 328685

Документи, що є підставою для платежу акредитиву:

- документи перераховані в підпунктах 13.3.2.1, 13.3.3.1 цього Договору, з урахуванням вимог пунктів 13.3.2.2. та 13.3.3.3. цього Договору».

Враховуючи положення Договору №52-31-59 від 29.12.2012 року, 31 жовтня 2013 року між Позивачем та ДП МА «Бориспіль» було укладено Договір про відкриття акредитива № 54/10/13-КА за умовами якого, з урахуванням змін унесеними до нього додатковими угодами, Позивачем на прохання ДП МА «Бориспіль» було відкрито покритий безвідкличний документарний непідтверджений Акредитив в сумі 82 000 000,00 кой. (вісімдесят два мільйони) гривень 00 копійок на строк по « 01» січня 2015 р. включно на користь Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» відповідно до умов Заяви Наказодавця про відкриття Акредитиву на підставі діючого Договору «Будівництво паркінгу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №52-31-59 від 29 грудня 2012 р., а також всіх інших договорів про внесення змін та доповнень до нього, які будуть укладені протягом дії цього договору».

Як стверджує позивач, станом на сьогоднішній день Відповідач 1 не виконує взяті на себе згідно Кредитного договору № 210/12/13 від 30 грудня 2013 року зобов'язання.

П. 6.1. Кредитного договору встановлює, що Позичальник зобов'язується «використати кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим Договором».

П. 6.2. Кредитного договору, в свою чергу, встановлює, що Позичальник зобов'язується «Сплачувати відсотки за користування кредитом у валюті кредиту не пізніше 5-го числа (включно) кожного місяця, наступного за місяцем надання кредиту, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а у випадку повного дострокового погашення кредиту - в день погашення основної суми кредиту та фактичної суми заборгованості за кредитом безготівковим шляхом на рахунок № 3041 в ПАТ «ФІНБАНК», код банку 328685, .

При цьому, якщо термін повернення Кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку терміном повернення кредиту вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

Основна заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається Позичальником у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитування (додаток 1 до того Договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше останнього дня користування кредитними коштами, зазначеного в п. 1.2. нього Договору».

Додатковою угодою № 3 від 19 травня 2014 року до Кредитного договору № 210/12/13 від 30 грудня 2013 року було внесено зміни, а саме було викладено в новій редакції п. 1.2. Договору та встановлено, що «Кінцевий термін повернення кредиту Позичальником 30 серпня 2014 року». Крім того, Додатковою угодою № 3 було викладено в новій редакції Графік зменшення ліміту кредитування (Додаток № 1 до Кредитного договору), яким встановлено порядок погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 6.2. Договору застави майнових прав № 30/12/13 від 30 грудня 2013 року встановлює, що Заставодержатель має право «В разі невиконання Заставодавцем будь-якого із зобов'язань, забезпечених заставою, у визначений у Кредитному договорі строк, будь-яким чином за своїм вибором звернути стягнення на предмет застави або здійснити

його відчуження».

У відповідності до п. 11 Договору застави «Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Заставо держателя: або за рішенням суду, або Заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства України та цього Договору».

Як стверджує позивач, Відповідач 1 виконує роботи згідно умов Договору «Будівництво паркінгу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №52-31-59 від 29 грудня 2012 р. та отримує доходи за рахунок цього, при цьому ігноруючи будь-яким чином зобов'язання щодо повернення суми кредиту. В зв'язку з цим позивачем було прийнято рішення щодо звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав № 30/12/13 від 30 грудня 2013 року.

В зв'язку з чим, станом на час прийняття рішення по справі, враховуючи уточнення до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за Кредитним договором № 210/12/13 від 30.12.2013 р. та додатковими угодами до нього в розмірі 40 081 747,38 гривень 38 копійок, звернувши стягнення на предмет застави-майнові права на грошові кошти в сумі 40 081 747,38 гривень 38 копійок, шляхом їх перерахування з рахунку № 2946 та рахунку № 2946 ДП «МА «Бориспіль» в ПАТ «ФІНБАНК» на р/р 3041 в ПАТ «ФІНБАНК», МФО 328685.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву, зазначає, що він не є боржником позивача та не порушував прав чи інтересів останнього.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною ч. 1 ст. 576 ЦК України передбачено предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника.

Відповідно до договору застави майнових прав від 30.12.2014 року № 30/12/13 (надалі - Договір застави) за погодженням сторін Заставодавець (Відповідач-1) передає в заставу Заставодержателю (Позивачу) належні йому майнові права на грошові кошти в розмірі 60 000 000,00 грн., які виникають на підставі договору № 52-31-59 від 29.12.2012 року зі всіма змінами та доповненнями, який укладений між Заставодавцем та Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Додатковими угодами до нього.

У заставу Позивачу було передано право вимоги майнових прав на грошові кошти в розмірі 60 000 000,00 грн., які виникають на підставі договору № 52-31-59 від 29.12.2012 року.

При цьому, відповідно до п. 12.1 Договору № 52-31-59 від 29.12.2012 р. встановлено, що фінансування робіт з будівництва паркінгу здійснюються за рахунок власних коштів ДП МА «Бориспіль».

Відповідно до ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Заставодавцем відповідно до ст. 583 ЦК України може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Таким чином, ДП МА «Бориспіль» не передавало ПАТ «Будівельне управління № 813» майнове право з правом їх застави на власні грошові кошти.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних погоджень на укладання договору застави від 30.12.2013 року №30/12/13 ДП МА «Бориспіль» не надавав.

Крім того, відповідно до ч. 6ст. 4 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654 предметом застави не можуть бути об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами, а також майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, що знаходяться у процесі корпоратизації.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.03.15 р.

Головуючий суддя І.О. Домнічева

Суддя Т.М.Ващенко

Суддя Т.Ю. Трофименко