РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015Справа №910/13688/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп»

до Міністерства охорони здоров'я України

про розірвання договору

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Боровик О.М. (довіреність від 22.04.2015 №33)

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати договір про закупівлю товарів за державні кошти від 03.10.2014 № 86/21-24.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що згідно сертифікатів про державну реєстрацію медичного імунобіологічного препарату Пентаксим/Pentaxim та Імовакс Поліо/Imovax Polio ТОВ «Фармекс Груп» є виробником вакцини з форми in bulk, тобто здійснює фасування з форми in bank фірми-виробника «Санофі Пастер С.А.» (Sanofi Pasteur), Франція. ТОВ «Фармекс груп» є виробником готового лікарського засобу медичного імунобіологічного препарату Пентаксим/Pentaxim та Імовакс Поліо/Imovax Polio, виробництво яких можливе лише із зазначеної форми in bulk. У зв'язку із виробничими проблемами «Санофі Пастер С.А.» не здійснено поставку ТОВ «Фармекс груп» необхідної кількості вакцини форми in bulk Пентаксим/Pentaxim та Імовакс Поліо/Imovax Polio для виробництва готової продукції. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з наведених підстав на виконання умов договору про закупівлю товару за державні кошти №86/21-24 від 03.10.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармекс груп» та Міністерством охорони здоров'я України, він не має можливості здійснити поставку товару Пентаксим/Pentaxim у кількості 2110 одиниць на суму 528280 грн. 70 коп. та Імовакс Поліо/Imovax Polio у кількості 12554 одиниць на суму 1266573 грн. 06 коп. На думку позивача, у зв'язку зі зміною істотних обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, передбачених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, є достатньо підстав для розірвання договору про закупівлю товару за державні кошти №86/21-24 від 03.10.2014.

14.07.2015 до канцелярії суду надійшло письмове клопотання Міністерства охорони здоров'я України про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державного підприємства «Укрвакцина».

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій з підготовки справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011.).

З урахуванням наведеного, клопотання від 14.07.2015 є необґрунтованим, враховуючи, що у зв'язку з прийняттям рішення у даній справі заявника не буде наділено новими правами чи покладено на нього нові обов'язки, або змінено наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому. За таких обставин у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Письмовим відзивом на позовну заяву від 04.08.2015 відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що між Міністерством охорони здоров'я України та ТОВ «Фармекс Груп» на виконання державної програми «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямком «Централізована закупівля імунобіологічних препаратів для проведення імунопрофілактики населення» 03.10.2014 укладено договір № 86/21-24 про закупівлю за державні кошти, за яким позивачем не поставлено товару у кількості 12554 доз на загальну суму 1266573 грн. 06 коп., чим фактично порушено зобов'язання. З посиланням на п. 7.3 вказаного договору, яким передбачено стягнення з постачальника штрафу у розмірі 25% від розміру непоставленого товару у разі розірвання договору за зверненням постачальника, відповідач вказує на відсутність підстав для розірвання договору у зв'язку із несплатою позивачем зазначеної суми штрафу.

06.08.2015 до канцелярії суду надійшло клопотання ДП «Укрвакцина» про залучення його до участі у даній справі у в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши зазначене клопотання від 06.08.2015, суд дійшов висновку про необхідність відмови у його задоволенні з наведених вище підстав та з урахуванням того, що у зв'язку з прийняттям рішення у даній справі заявника не буде наділено новими правами чи покладено на нього нові обов'язки, або змінено наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

У судове засідання 06.08.2015 представник відповідача не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

03.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп» (позивач, постачальник) та Міністерством охорони здоров'я України (відповідач, замовник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 86/21-24 (далі за текстом - договір), згідно п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити лікарські засоби, зазначені в специфікації (додаток №1 до договору), а замовник - оплатити товар на умовах договору. Закупівля товару здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом «Централізована закупівля імунобіологічних препаратів доведення імунопрофілактики населення».

Товар постачається уповноваженому підприємству замовника ДП «Укрвакцина» з метою подальшої його поставки до закладів охорони здоров'я (п. 1.1 договору).

До переліку найменування товару згідно п. 1.2 договору відносяться препарати фармацевтичні, інші (препарати імунобіологічні) (згідно додатку 1 до договору: комбінована вакцина для профілактики кашлюку (ацелюлярна), дифтерії, правця, гемофільної інфекції гемофільної інфекції та поліомієліту (інактивована), кількість товару 470000 доз; вакцина для профілактики поліомеліту інактивована у кількості 12554 доз).

Валютою договору є гривня України. Сума договору становить 118940473 грн. 06 коп., у тому числі ПДВ 7781152 (п. 3.1 договору).

Згідно п. 4.1 договору розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника на підставі видаткової накладної.

Оплата здійснюється замовником протягом семи робочих днів після поставки товару на склад уповноваженого підприємства, за повідомленням уповноваженого підприємства про таку поставку, у разі відсутності фінансування - після поставки товару, по мірі надходження фінансування з Державного бюджету України (п. 4.2 договору).

Постачальник забезпечує поставку товару, на умовах поставки DDP-Київ (у значенні міжнародних правил Інкотермс-2000) на склад уповноваженого підприємства замовника (Державне підприємство «Укрвакцина») відповідності до узгодженого графіку поставки. Уповноважене підприємство приймає товар для подальшого його постачання до закладів охорони здоров'я (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Приймання-передача товару оформлюється видатковою накладною постачальника в трьох екземплярах, яка підписується матеріально-відповідальною особою постачальника, уповноваженим підприємством (п. 5.4 договору).

Згідно розділу VI договору замовник, зокрема, зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати за поставлений товар, має право достроково розірвати договір у разі невиконання зобов'язань постачальником, повідомивши про це його у двадцятиденний строк з моменту виявлення невиконання зобов'язань за договором. Постачальник, зокрема, зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Відповідно до п. 7.3 договору у разі надходження письмового звернення від постачальника щодо розірвання договору у зв'язку із неможливістю його виконати, договір в установленому порядку розривається, а з постачальника стягується штраф у розмірі 25% вартості непоставленого (неприйнятого) товару.

Договір набрав чинності з моменту підписання його сторонами та сторонами погоджена його дія до 31.12.2014, але у будь-якому випадку до повного погашення ними своїх зобов'язань (п. 10.1 договору).

Згідно специфікації до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 86/21-24 від 03.10.2014 (додаток №1 до договору) загальна сума товару, погоджена сторонами, становить 118940473 грн. 06 коп., у тому числі ПДВ 7781152.

Сторонами узгоджено графік поставки товару до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 86/21-24 від 03.10.2014.

Додатковою угодою №1 до договору від 31.12.2014, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп» та Міністерством охорони здоров'я України, зокрема, внесені зміни до графіку поставки товару (додаток №2) та викладено його у новій редакції. Згідно змін до графіку, комбінована вакцина для профілактики кашлюку (ацелюлярна), дифтерії, правця, гемофільної інфекції гемофільної інфекції та поліомієліту (інактивована), кількість товару 470000 доз повинна бути поставлена в термін до 31.03.2015, вакцина для профілактики поліомеліту інактивована у кількості 12554 доз повинна бути поставлена в термін до 31.03.2015.

Гарантійним листом від 28.08.2014 №3036/1 компанія «Санофі Пастер С.А.» повідомила позивача про гарантування поставки товару позивачу в термін до 31.12.2014 для подальшого пакування вакцин у формі випуску in bank: Пентаксим/Pentaxim у кількості 472000 дози та Імовакс Поліо/Imovax Polio у кількості 12760 доз.

Листом від 15.12.2014 за №4896/1 компанією «Санофі Пастер С.А.» повідомлено позивача про те, що у зв'язку з виробничими проблемами постачання вакцин у формі випуску in bank Пентаксим/Pentaxim у кількості 472000 дози та Імовакс Поліо/Imovax Polio у кількості 12760 доз, затримується та не може бути здійснена у грудні 2014 року. Орієнтована дата постачання вакцин - березень 2015.

Листом від 04.03.2015 за №6104/1 компанія «Санофі Пастер С.А.» повідомила позивача про те, що вона не має змоги виконати у повному обсязі свої зобов'язання з метою виконання зобов'язань ТОВ «Фармекс Груп» перед Міністерством охорони здоров'я України згідно договору у зв'язку із неможливістю поставити 12760 доз вакцин Імовакс Поліо/Imovax Polio.

Листом від 16.03.2015 за №6279/1 компанія «Санофі Пастер С.А.» повідомила позивача про те, що вона не має змоги виконати у повному обсязі свої зобов'язання з метою виконання зобов'язань ТОВ «Фармекс Груп» перед Міністерством охорони здоров'я України згідно договору у зв'язку із неможливістю поставити 2100 доз вакцин Пентаксим/Pentaxim.

Позивач у листі від 05.03.2015 №374 повідомив відповідача про неможливість здійснити поставку згідно договору вакцини Імовакс Поліо/Imovax Polio у кількості 12554 доз на суму 1266573 грн. 06 коп. та додав проект додаткової угоди для розірвання договору у зв'язку із неможливістю його виконання.

Листом від 17.03.2015 №455/1 позивач повідомив відповідача про неможливість поставки вакцини Пентаксим/Pentaxim у кількості 4648 доз.

Позивач 15.05.2015 звернувся до відповідача з листом №891, у якому, посилаючись на раніше надіслані відповідачу листи з пропозицією про розірвання договору від 05.03.2015 №374 та від 30.03.2015 №542/1, у зв'язку із неотриманням на них відповіді та погодженого проекту додаткової угоди про розірвання договору у зв'язку із неможливістю його виконання постачальником, просив відкликати направлені на адресу позивача претензії від 09.04.2015 №01.05.20-05/342 на суму 52959 грн. 77 коп. та від 09.04.2015 №01.05.20-05/341 на суму 10132 грн. 58 коп. та розірвати договір, погодивши відповідний проект додаткової угоди.

Позивачем було здійснено поставку товару ДП «Укрвакцина» згідно умов договору, що підтверджується видатковими накладними, підписаними уповноваженими представниками сторін: №109 від 02.03.2015 на суму 7960514 грн. 15 коп.№110 від 02.03.2015 на суму 16468086 грн. 75 коп., №111 від 04.03.2015 на суму 24971903 грн. 80 коп., №112 від 04.03.2015 на суму 19091713 грн. 98 коп., №113 від 04.03.2015 на суму 1453898 грн. 59 коп., №177 від 31.03.2015 на суму 21977478 грн. 80 коп., №178 від 31.03.2015 на суму 855263 грн. 92 коп., №179 від 02.04.2015 на суму 24366759 грн. 51 коп.

Поставка товару за договором також підтверджується актами приймання-передавання вакцин, що підписані уповноваженими представниками сторін, від 02.03.2015, 31.03.2015, 02.04.2015, довіреностями ДП «Укрвакцина» на отримання від позивача товару №27/27 від 02.03.2015, №29/29 від 04.03.2015, №45/45 від 31.03.2015, №46/46 від 02.04.2015, товарно-транспортними накладними №49 від 02.03.2015, №50 від 02.03.2015, №71 від 31.03.2015, №75 від 02.04.2015.

Таким чином, на виконання умов договору та графіку поставок позивачем здійснено поставку ДП «Укрвакцина», а відповідачем здійснено оплату вакцини Пентаксим/Pentaxim у кількості 467890 доз на загальну суму 117145619 грн. 29 коп.

Позивач, посилаючись на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, у зв'язку із неможливістю подальшого виконання своїх зобов'язань за договором щодо поставки відповідачу вакцин Пентаксим/Pentaxim у кількості 2110 доз на суму 528280 грн. 70 коп. та Імовакс Поліо/Imovax Polio у кількості 12554 дози на суму 1266573 грн. 06 коп., просить розірвати договір.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Внаслідок укладення договору про закупівлю товарів за державні кошти від 03.10.2014 № 86/21-24 між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Спір між сторонами виник з приводу ненадходження відповіді від позивача на пропозицію позивача щодо розірвання договору у зв'язку із неможливістю його виконання.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмові встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до п. 7.3 договору у разі надходження письмового звернення від постачальника щодо розірвання договору у зв'язку із неможливістю його виконати, договір в установленому порядку розривається, а з постачальника стягується штраф у розмірі 25% вартості непоставленого (неприйнятого) товару.

Позивач, посилаючись на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, у зв'язку із неможливістю подальшого виконання своїх зобов'язань за договором щодо поставки відповідачу вакцин Пентаксим/Pentaxim у кількості 2110 доз на суму 528280 грн. 70 коп. та Імовакс Поліо/Imovax Polio у кількості 12554 дози на суму 1266573 грн. 06 коп., просить розірвати договір.

Згідно з ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що обставини, якими керувались сторони при укладенні договору, суттєво змінились, у зв'язку з настанням подій, які не могли бути передбачені сторонами при укладенні зазначеного договору, оскільки належне виконання зобов'язань за договором позивачем перед відповідачем залежить відповідно від належного виконання зобов'язань компанією «Санофі Пастер С.А.» по постачанню вакцин.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, передбачене статтею 188 Господарського кодексу України надсилання іншій стороні пропозиції про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує та може звернутися за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 р. № 22/110.

Відповідно до положень ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 і п. 2 частини першої статті 111-16 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору про закупівлю товарів за державні кошти від 03.10.2014 № 86/21-24, укладеного між Міністерством охорони здоров'я України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп».

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умови повного задоволення позовних вимог позивача, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір про закупівлю товарів за державні кошти від 03.10.2014 № 86/21-24, укладений між Міністерством охорони здоров'я України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп».

3. Стягнути з Міністерством охорони здоров'я України (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7, код 00012925) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченко, 100, код 37002375) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06.08.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 11.08.2015.

Суддя Демидов В.О.