ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа № 911/2473/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Ейр Онікс», Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь

про стягнення 27644,48 грн.

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 20 квітня 2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» (далі - позивач) на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Ейр Онікс» (далі - відповідач) про стягнення 27644,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов кредитного договору від 26 лютого 2013 року за №928/980-ЮО позивач надавав відповідачу грошові кошти у розмірі 1900000,00 грн., а відповідач зобовязувався повернути кредит в порядку та в терміни, визначені кредитним договором, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2014 року у справі №901/516/14 встановлено факт невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором від 26 лютого 2013 року за №928/980-ЮО та стягнуто з приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Ейр Онікс» на користь публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» - 1961878,49 грн.

Оскільки зобовязання за кредитним договором від 26 лютого 2013 року за №928/980-ЮО згідно рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2014 року у справі №901/516/14 не виконано, відповідач фактично продовжує користуватися кредитними коштами, у звязку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача 27328,77 грн. заборгованості по відсоткам та 316,11 грн. пені.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 16 червня 2015 року та призначено справу до розгляду на 28 липня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 28 липня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 11 серпня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Ейр Онікс» знаходиться на території Автономної Республіки Крим.

Згідно листа Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» №33-20-606 від 4 квітня 2014 року, приймання та пересилання поштових відправлень, адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим та м. Севастополь тимчасово призупинено.

Відповідно до інформації, що міститься на офіційному сайті ДП «Укрпошта», www.ukrposhta.com, відправка кореспонденції не відновлена, тому, ухвали про порушення провадження у справі від 16 червня 2015 року та відкладення розгляду справи від 28 липня 2015 року направити відповідачу не виявляється можливим.

Однак, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд справи на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

11 серпня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2014 року у справі №901/516/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Ейр Онікс» про стягнення 1961878,49 грн. встановлено наступні обставини, які не потребують додаткового встановлення.

26 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» (банк) та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Ейр Онікс» (позичальник) укладено кредитний договір №928/980-ЮО.

До кредитного договору вносилися зміни відповідно до наступних договорів: договір №1 від 12 листопада 2013 року; договір №2 від 21 листопада 2013 року; договір №3 від 2 грудня 2013 року; договір №4 від 3 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 1.1 договору, банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 1900000,00 грн., починаючи з 26 лютого 2013 року на умовах, передбачених цим договором. Кожне надання кредиту в межах кредитної лінії супроводжується наданням (надсиланням) банку письмової заяви, яка має містити: суму кредиту, валюту кредиту, строк користування кредитом, розмір процентної ставки, призначення платежу.

У пунктах 1.2 та 1.3 договору визначено, що строк дії кредитної лінії: з 26 лютого 2013 року до 16 лютого 2014 року. Дата повернення кредиту 16 лютого 2014 року (включно).

Згідно п. 1.5 договору (в редакції додаткового договору №3) процентна ставка: за користування кредитними коштами: 30 процентів річних. Починаючи з 1 грудня 2013 року, процентну ставку за користування кредитом встановлено у розмірі 25 процентів річних.

27 лютого 2013 року відповідач звернувся до позивача із заявою вих. №164, у якій просив видати транш на поповнення обігових коштів у розмірі 1900000,00 грн.

На виконання умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1900000,00грн., що підтверджується меморіальним ордером №6614 від 27 лютого 2013 року.

Відповідно до п. 3.6 договору, проценти сплачуються в такому порядку: щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем користування коштами, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом здійснення безготівкового перерахування на рахунок.

Якщо останній день сплати щомісячних платежів (в т.ч. остаточних платежів) по кредиту, процентам за користування ним, комісіям та іншим платежам за цим договором припадає на вихідний (святковий або інший неробочий) день, то днем закінчення строку сплати є перший за ним робочий день (п. 3.8 договору).

Відповідно до п. 4.3.5 договору, банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту (сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або сум інших платежів, передбачених з цим договором, у випадках, коли: позичальник не виконав у строк свої обовязки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або по сплаті коштів, передбачених цим договором.

Згідно п. 5.3 договору, за несвоєчасну сплату кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2014 року у справі №901/516/14 встановлено та присуджено до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 1961878,49 грн., з яких 1900000,00 грн. поточна заборгованість по основному боргу, 20821,92 грн. поточна заборгованість по процентах, та 40342,47 грн. прострочена заборгованість по процентах.

Однак, як зазначає позивач, станом не день звернення з даним позовом до суду, відповідач рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2014 року у справі №901/516/14 не виконав, грошові кошти позивачу не сплатив, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам у розмірі 27328,77 грн. та 316,11 грн. пені.

Вказана заборгованість утворилась за відповідачем у період з 17 січня 2014 року по 7 лютого 2014 року.

Слід зазначити, що стягнення вказаної заборгованості за цей період, не було предметом розгляду у справі №901/516/14, яка розглядалась господарським судом Автономної Республіки Крим.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена. Відповідач продовжує користуватись кредитними коштами. Зазначений факт відповідачем не спростовано.

Судом встановлено, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків у розмірі 27328,77 грн. за період з 17 січня 2014 року по 7 лютого 2014 року є правомірними та обґрунтованими, тому, підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Розрахунок пені, наданий позивачем, є обґрунтованим та вірним, отже, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 316,11 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Ейр Онікс» (95034, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Треньова, 9а, код 35228772) на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141, м. Київ, вул. Соломянська, 33, код 34353904) 27328 (двадцять сім тисяч триста двадцять вісім) грн. 77 коп. заборгованості по відсоткам та 316 (триста шістнадцять) грн. 11 коп. пені.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Ейр Онікс» (95034, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Треньова, 9а, код 35228772) в дохід Державного бюджету України на р/р 3001, банк ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, , одержувач платежу ГУ ДКСУ у Київській області, призначення платежу: 22030001 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 серпня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць