РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа № 918/85/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Мамченко Ю.А. ,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі Лукащик Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача (прокурор): ОСОБА_1

від відповідачів:

- ОСОБА_2 міської ради: не з'явилась (була присутньою в судовому засіданні 22.06.2015р.)

- ФОП ОСОБА_3: не з'явилась (була присутньою в судовому засіданні 22.06.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області

на рішення господарського суду Рівненської області

від 26.03.15 р. у справі № 918/85/15 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом Прокурора м.Кузнецовська

до - ОСОБА_2 міська рада, м.Кузнецовськ Рівненської області

- ОСОБА_4 особи - підприємець ОСОБА_3, м.Кузнецовськ Рівненської

області

про визнання рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012, №924 від 27.06.2013 та договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу №176 від 26.07.2012 недійсними

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 22.06.2015р. оголошувалась перерва до 11.08.2015р..

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 26.03.2015р. по справі №918/85/15 у позові Прокурора м.Кузнецовська до ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_4 особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними: п.1 рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. "Про затвердження Переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації у 2013 році до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки" в частині включення до переліку частини приміщень, нежитлової будівлі, виробничий будинок, виробничий корпус площею 71,3м.кв., що розташовані за адресою Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3; рішення ОСОБА_2 міської ради №924 від 27.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу обєктів комунального майна" в частині встановлення ціни продажу частини приміщення, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", які відчужуються шляхом викупу ФОП ОСОБА_3, а саме 82331,00грн.; договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частини нежитлових приміщень торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок"), укладеного 26.07.2013р. між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3, відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора Рівненської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким позов Прокурора м.Кузнецовська задоволити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм чинного законодавства;

- на думку прокурора, господарським судом не враховано те, що в порушення п.п.4 п.8 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.2003р. ОСОБА_2 міською радою суб'єкт оціночної діяльності на конкурсних засадах не залучався та не дотримано жодних строків проведення підготовчих дій, в порушення вимог ст.12, Закону України "Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", п. 12, 18-19 Методики оцінки, ОСОБА_2 міською радою наказ про затвердження акта оцінки майна не видавався. Окрім того, оцінка ринкової вартості спірного майна та невід'ємних поліпшень відповідно до вищевказаних вимог не здійснювалась;

- судом першої інстанції не взято до уваги, що договір оренди №176 від 28.08.2007р. не містить умови щодо приватизації нерухомого майна шляхом викупу;

- суд не надав належної оцінки додатковій угоді №1 до договору оренди індивідуально визначеного майна №176 від 28.08.2007р.;

- місцевим господарським судом не досліджено, що додатковою угодою №1 сторонами змінено не лише строк дії договору, а також умови щодо орендної плати та площі орендованого приміщення. З наведеного вбачається, що додаткова угода №1 до договору оренди №176 від 28.08.2007р. є неукладеною, відтак, не породжує для сторін жодних прав та обов'язків. Всупереч діючому договору оренди №176, рішенням ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. та №994 від 07.06.2013р. неправомірно затверджено площу спірного нерухомого майна, визначену саме додатковою угодою №1;

- скаржник вважає, що господарський суд необґрунтовано застосував до спірних правовідносин рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. у справі "Стретч проти Сполученого Королівства". Проте скаржник вважає, що детальну оцінку вказаному рішенню Європейського суду з прав людини надано Верховним Судом України в постанові від 18.09.2013р. за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2012р. у справі за позовом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Бердянської міської ради до особи про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та її повернення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 19.05.2015р..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.06.2015р..

09.06.2015р. до суду від Прокурора м.Кузнецовська надійшло клопотання від 08.06.2015р. №64-1308вих-15 про доручення до матеріалів справи висновку судової будівельно-технічної експертизи Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.04.2015р. №8029-8030.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 10.06.2015р. оголошувалась перерва до 22.06.2015р..

Згідно розпорядження голови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р., у зв'язку із відрядженням судді Мельника О.В. та відповідно до затверджених складів колегій, визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І. , суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у письмовому відзиві від 21.04.2015р. №04/46-29/157 на апеляційну скаргу, у додаткових поясненнях від 19.06.2015р. №04/46-29/240 до відзиву на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 22.06.2015р. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.15 р. у справі № 918/85/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник ОСОБА_4 особи-підприємця ОСОБА_3 у письмовому відзиві від 03.06.2015р. на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 22.06.2015р. заперечила проти доводів апеляційної скарги підтримавши позицію представника ОСОБА_2 міської ради та надавши пояснення в обґрунтування своєї позиції, просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.15 р. у справі № 918/85/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Прокурор в судових засіданнях 22.06.2015р., 11.08.2015р. підтримала доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі та у додаткових поясненнях від 18.06.2015р. №05/3-782вих15. Вважає рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.2015 р. у справі № 918/85/15 незаконними та необґрунтованим, просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким позов прокурора м.Кузнецовськ задоволити.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 22.06.2015р. оголошувалась перерва до 11.08.2015р..

Згідно розпорядження в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2015р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І. та відповідно до затверджених складів колегій, визначено колегію у складі суддів: Павлюк І.Ю., суддя Мамченко Ю.А., суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

31.07.2015р. на електронну адресу суду та 03.08.2015р. на поштову адресу суду від ОСОБА_2 міської ради надійшло клопотання від 31.07.2015р. №04/46-29/291 про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку із неможливістю її представника прибути в судове засідання через зайнятість в іншому судовому процесі.

10.08.2015р. до суду від ФОП ОСОБА_3 надійшла заява від 10.08.2015р., в якій остання просить розгляд апеляційної скарги відкласти у зв'язку із перебуванням її уповноваженого представника у відпустці.

Представники відповідачів в засідання суду 11.08.2015р. не з'явилися.

Згідно абз.1 п.3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд звертає увагу на те, що представництво інтересів в суді не обмежене певним колом осіб, а надання додаткових пояснень та доказів по справі в господарському судочинстві не ставиться в залежність від явки уповноважених представників у судове засідання.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів в судовому засіданні 11.08.2015р. ухвалила відмовити у задоволенні клопотань відповідачів про відкладення розгляду справи з огляду на те, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст.32-34 ГПК України).

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представників відповідачів, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні 22.06.2015р. представників відповідачів та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2007р. між ОСОБА_2 міським комунальним підприємством (орендодавець) та ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовськ Рівненської області №176 (далі договір оренди), згідно п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування, терміном на 5 років, окреме індивідуально визначене нерухоме майно частину приміщення магазину №5 "Барвінок", загальною площею 79,2м.кв., що знаходиться за адресою: мікрорайон Вараш будинок 11 секція 3 місто Кузнецовськ Рівненської області і перебуває на балансі ОСОБА_2 міського комунального підприємства, вартість якого визначена шляхом незалежної оцінки і становить 63987,00грн. (а.с.23-24, т.1).

Орендар використовує орендовану площу для розміщення крамниці складу (п.1.3 договору оренди).

Пунктом 2.1 договору оренди передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, зазначений договором, відповідно до акту прийому-передачі майна (додаток №1).

Пунктами 2.4, 2.5 договору оренди сторонами встановлено, що поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря; поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, визнаються власністю територіальної громади без компенсування орендарю в здійснення таких поліпшень.

Відповідно до п.2.6 договору оренди, у разі закінчення строку (розірвання) договору оренди, орендоване майно має бути повернено орендодавцю в 5-ти денний термін у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду за актом приймання-передачі, з урахуванням фізичного зносу. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акут прийому-передачі, у іншому випадку орендодавець має право скласти акт прийому приміщень в односторонньому порядку, що матиме юридичну силу, а також має право звільнити приміщення від майна орендаря, та прийняти це майно на відповідальне зберігання (з подальшим відшкодуванням усіх понесених витрат за рахунок орендаря).

Даний договір набирає чинності з 28.08.2007р. і діє до 27.08.2012р. включно (п.10.1 договору оренди).

Пунктом п.10.4. договору оренди сторони узгоджено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на кожний наступний термін на тих самих умовах, які передбачені договором.

У відповідності до п.10.6. договору оренди, чинність даного договору припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено при наявності заяви хоча б однієї зі сторін про припинення даного договору; - загибелі орендованого майна; - достроково за взаємною згодою сторін або в судовому порядку; - банкрутства орендаря; - наявності заборгованості орендної плати понад три місяці з дати її внесення передбаченої цим договором.

Додатки до даного договору є його невідємною складовою частиною. До даного договору додаються: - акт прийому-передачі орендованого майна (додаток №1); - розрахунок орендної плати (додаток №2), - звіт про експертну оцінку обєкта оренди (п.12 договору оренди).

Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовськ Рівненської області від 28.08.2007р. №176 посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №ІІ-1455.

На виконання умов договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовськ Рівненської області від 28.08.2007р. №176 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування частину приміщення магазину №5 "Барвінок", м-н.Вараш, 11 секція 3 м.Кузнецовськ, вартість нерухомого майна становить 63987,00грн., загальною площею 79,2м.кв., про що свідчить акт приймання-передачі №1 від 28.08.2007р. (а.с.25 на звороті, т.1).

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 міською радою з відзивом від 21.04.2015р. №04/46-29/157 надано дефектний акт від 01.03.2012р., договірну ціну та локальний кошторис на суму 78924,00грн. тощо, однак ці документи стосуються поточного ремонту орендованих приміщень м-н Вараш, 11/3, магазин "Барвінок" та не є проектно-кошторисною документацією на реконструкцію магазину "Барвінок".

Рішенням ОСОБА_2 міської ради Рівненської області від 25.02.2011р. №74 затверджено Міську програму приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки (далі - Міської програми приватизації), згідно з додатком (а.с.16-20, т.1).

Згідно Міської програми приватизації, об'єктами малої приватизації, зокрема, є окреме індивідуально визначене майно (будівлі, споруди, та нежилі приміщення) з урахуванням при цьому, що будівлі (споруди, приміщення), які орендують юридичні та фізичні особи, можуть бути включені до переліку обєктів комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2, які підлягають приватизації (відчуженню) шляхом викупу, продажу на аукціоні, продажу за конкурсом.

Також, Міською програмою приватизації визначено способи малої приватизації, в тому числі приватизація об'єктів здійснюється шляхом викупу. При цьому, ціна продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, визначається відповідно до методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Включення об'єктів до переліку, які підлягають приватизації шляхом викупу, здійснюється відповідно до Міської програми приватизації, згідно поданих заяв покупців або з ініціативи органу приватизації. На розгляд міської ради виноситься проект рішення про включення об'єкта приватизації до переліку приватизації.

Міською програмою приватизації встановлено, що продаж об'єктів шляхом викупу застосовується до об'єктів не проданих на аукціоні або за конкурсом; до включених до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, а саме:

- зданих в оренду, якщо право на викуп було передбачено договором оренди;

- зданих в оренду, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено з рахунок власних коштів поліпшення орендованого комунального майна, яке не можливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

21.06.2011р. ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 міського комунального підприємства із заявою, згідно якої остання просила надати дозвіл на проведення невідємних поліпшень орендованого комунального майна відповідно до п.6.3. договору №176 від 28.08.2007р., приміщень площею 79,2м.кв., за адресою м-н.Вараш, буд.11, магазин "Барвінок" (а.с.60, т.1).

Листом від 23.06.2011р. №918 ОСОБА_2 міське комунальне підприємство погодило проведення поліпшень орендованого майна за власні кошти орендаря відповідно до п.6.3 договору оренди №176 від 28.08.2007р. та повідомлено орендаря про необхідність подачі на погодження орендодавцю дефектну відомість робіт передбачених поліпшень та погодити кошторис у власника майна (а.с.61, т.1).

28.11.2011р. ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 міської ради із заявою про включення до переліку обєктів, що підлягають приватизації шляхом викупу орендованого ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3 приміщення (а.с.62, т.1).

Листом від 20.12.2011р. №05/28-6-566 Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради повідомлено ОСОБА_4 особу-підприємця ОСОБА_3 про те, що звернення щодо включення в перелік обєктів, які підлягають приватизації у 2011-2012 роках буде розглядатися на засіданнях постійних комісій депутатів ОСОБА_2 міської ради (а.с.63, т.1).

Листом від 28.08.2012р. №1370 ОСОБА_2 міське комунальне підприємство звернулось до ОСОБА_4 особи-підприємця ОСОБА_3, в якому зазначило про необхідність проведення незалежної експертної оцінки орендованого майна для подальшого продовження дії договору оренди майна №176 від 28.08.2007р. (а.с.31, т.1).

Заявою від 28.08.2012р. ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 міської ради про продовження договору оренди від 28.08.2007р. №176 на наступний термін (а.с.26, т.1).

Листом від 04.09.2012р. №1420 ОСОБА_2 міським комунальним підприємством направлено проект додаткової угоди №1 до договору оренди №176 від 28.08.2007р. для розгляду, підписання та оформлення її відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.27, т.1).

Зі змісту додаткової угоди №1 до договору оренди №176 від 28.08.2007р. вбачається, що ОСОБА_2 міське комунальне підприємство та ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 внесли зміну в пункт 1.1 договору, встановивши дію договору до 27.08.2022р. (а.с.28-29, т.1). При цьому, місцевим господарським судом встановлено, що вказана додаткова угода нотаріально не посвідчена.

Відповідно до аудиторського висновку від 05.10.2012р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія Еліт-Аудит", за наслідками аудиторської перевірки, щодо фінансування здійсненого невідємного поліпшення частини нежитлового приміщення магазину "Барвінок", що розташоване за адресою в м.Кузнецовськ, Рівненська область, м-н.Вараш, буд.11, секція 3 за рахунок власних коштів орендаря - приватного підприємця ОСОБА_3 на підставі представлених підтверджувальних бухгалтерських документів орендарем було профінансовано витрати на придбання будівельних та оздоблювальних матеріалів, послуг державних установ (повязаних з отриманням дозвільних документів та технічних умов щодо проведення реконструкції, перебудови орендованого приміщення) та оплату виконаних робіт сторонніх організацій, повязаних з проведенням невідємного поліпшення орендованого нерухомого майна на загальну суму 79069,00грн. (а.с.32-36, т.1).

Згідно п.1 рішення ОСОБА_2 міської ради Рівненської області від 28.12.2012р. №668 "Про затвердження переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації у 2013 році до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовск на 2011-2015 роки" вирішено затвердити Перелік обєктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу у 2013 році, до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 року, згідно з додатком 1 (а.с.12-13, т.1).

Вказане вище рішення було опубліковано на офіційному веб-сайті ОСОБА_2 міської ради 03.01.2013р. (а.с.135, т.1).

Відповідно до п.3 додатку 1 до рішення міської ради від 28.12.2012р. №668, частина приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" (нежитлове приміщення вбудоване в багатоквартирний житловий будинок), що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н.Вараш 11, секеція 3, та має площу 72,5м.кв. підлягає приватизації шляхом викупу у 2013р.(а.с.12 на звороті, т.1).

Листом від 25.02.2013р. №05147-22/293 Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради звернувся до субєкта оціночної діяльності ОСОБА_6 з проханням провести незалежну оцінку частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазину "Барвінок" - площею 72,5м.кв. по м-н.Вараш, 11, секція 3 (а.с.115, т.1).

У відповідності до звіту про незалежну оцінку майна частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазину "Барвінок" - площею 72,5м.кв. по м-н.Вараш, 11, секція 3 від 10.04.2013р. №56-04/13-1 оціночна вартість обєкта оцінки становить 156200,00грн. (а.с.158-195, т.1).

Згідно рецензії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 22.05.2013р. №05-06001526 на звіт про незалежну оцінку майна-частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" загальною площею 72,5м.кв., за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3, вказаний звіт є таким, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с.75-122, т.1).

Рішенням ОСОБА_2 міської ради Рівненської області від 07.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу обєктів комунального майна" №924, встановлено ціну продажу обєктів комунального майна, які відчужуються шляхом викупу, згідно з додатком (а.с.21, т.1).

Зазначене вище рішення було опубліковано на офіційному веб-сайті ОСОБА_2 міської ради 12.06.2013р. (а.с.134, т.1).

Згідно додатку до рішення міської ради від 07.06.2013р. №924, для частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" (нежитлове приміщення вбудоване в багатоквартирний житловий будинок), що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н.Вараш 11, секція 3, площею 72,5м.кв. орендоване ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3, встановлено ринкову вартість обєкта в сумі 156200,00грн., при цьому, вартість проведених невідємних поліпшень підтверджених незалежним аудиторським висновком про вартість майна без ПДВ складає 73869,00грн., ціна продажу обєкта без ПДВ складає 82331,00грн. (а.с.22, т.1).

26.07.2013р. між ОСОБА_2 міською радою (продавець) та ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець) укладено договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частин нежитлових приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок") (далі договір), відповідно до п.1.1 якого, продавець, на підставі своїх рішень за №924 від 07.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу обєктів комунального майна" і №948 від 11.07.2013р. "Прийняття комунального майна" зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти у власність і оплатити відповідно до умов цього договору 504/1000 частини нежитлових приміщень торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок", розташованих за адресою: місто Кузнецовськ Рівненської області мікрорайон Вараш, будинок 11 секція 3, а саме приміщення зазначені у технічному паспорті за №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 9 (а.с.14-15, т.1).

Загальна площа предмету договору складає 72,5м.кв. (п.1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору встановлено, що у відповідності до рішення сесії ОСОБА_2 міської ради від 07.06.2013р. за №924 та за погодженням сторін продаж предмету договору вчинюється за 82331грн. 00коп.; покупець провів повний розрахунок продавця всієї суми вартості предмету договору, тобто 82331грн. 00коп. що підтверджується платіжною квитанцією за №220, виданою ОСОБА_2 ТВБВ №10017/080 філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" 24.07.2013р.. Сторони стверджують, що на час підписання договору вони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведених розрахунків за предмет договору.

Згідно п.3.1 договору, право власності на придбані 504/1000 частини нежитлових приміщеньторгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" виникає у покупця з моменту державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрація права власності проводиться в день нотаріального посвідчення цього договору в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України.

Договір від 26.07.2013р. про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частин нежитлових приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок") підписаний представниками сторін, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №909.

За вказаних обставин, Прокурора м.Кузнецовська, визначивши порушення інтересів держави, зокрема прав громади м.Кузнецовськ та порушення передбаченого законодавством порядку приватизації комунального майна здійсненого міською радою, звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_4 особи-підприємця ОСОБА_3 , в якому просить (а.с.2-7, т.1):

1. Визнати недійсним п.1 рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. "Про затвердження Переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації у 2013 році до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки" в частині включення до переліку частини приміщень, нежитлової будівлі, виробничий будинок, виробничий корпус площею 71,3м.кв., що розташовані за адресою Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3.

2. Визнати недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради №924 від 27.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу обєктів комунального майна" в частині встановлення ціни продажу частини приміщення, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", які відчужуються шляхом викупу ФОП ОСОБА_3, а саме 82331,00грн..

3. Визнати недійсним договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частини нежитлових приміщень торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок"), укладений 26.07.2013р. між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи позовну заяву, прокурор посилається на те, що зміст оспорюваного договору від 26.07.2013р. та порядок його укладення не відповідають вимогам закону. Зазначає, що в порушення ст.11 закону України "Про приватизацію державного майна" ОСОБА_2 міською радою не опубліковано список обєктів, які підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації та місцевій пресі. Прокурор вказує, що оцінка ринкової вартості спірного майна та невідмних поліпшень відповідно до вимог законодавства не здійснювалась, натомість орендарем надано аудиторський висновок , який по своїй суті є лише підтвердженням фінансування здійснених поліпшень орендованого нерухомого майна за рахунок коштів орендаря. Як наслідок, рішенням ОСОБА_2 міської ради №924 від 27.06.2013р. встановлено ціну продажу частини приміщень, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", які відчужуються шляхом викупу, в сумі 82331,00грн., яка визначена як різниця між ринковою вартістю майна, що у встановленому порядку не встановлювалась. Прокурор вказує, що майно реалізовано поза конкурсом, порушено порядок приватизації, а також вказує, що відсутність належної оцінки майна та невідємних поліпшень до нього, призвело до продажу майна за заниженою ціною та ненадходження значної суми коштів до бюджету.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.02.2015р. порушено провадження у справі №918/85/15 та призначено її до розгляду.

17.02.2015р. до суду місцевого господарського суду від ОСОБА_2 міської ради надійшло клопотання, в якому остання просить припинити провадження у даній справі, яке судом розцінено як безпідставне.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Рівненської області від 26.03.2015р. по справі №918/85/15 у задоволені позову відмовлено (а.с.219-232,т.1).

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції вказує на те, що ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася з заявою, в якій просила надати дозвіл на проведення невідємних поліпшень орендованого комунального майна відповідно до п. 6.3. договору №176 від 28.08.2007р., приміщень площею 79,2м.кв., за адресою м-н.Вараш, буд.11, магазин "Барвінок". ОСОБА_2 міським комунальним підприємством листом від 23.06.2011р. №918 погоджено проведення поліпшень орендованого майна за власні кошти орендаря відповідно до п.6.3 договору оренди №176 від 28.08.2007р.. Зважаючи на вищевикладене, господарським судом не прийняті до уваги твердження прокурора про відсутність погодження на проведення невідємних поліпшень орендованого майна. Також, на підтвердження проведених ремонтних робіт орендованого комунального майна ФОП ОСОБА_3 надано аудиторський висновок від 05.10.2012р., згідно якого загальна сума витрат, понесених на придбання будівельних та оздоблювальних матеріалів, послуг державних установ (повязаних з отриманням дозвільних документів та технічних умов щодо проведення реконструкції, перебудови орендованого приміщення) та оплату виконаних робіт сторонній організацій, пов'язаних з проведенням невід'ємного поліпшення орендованого нерухомого майна та оплачених ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3 становить 79069,00грн..

Згідно звіту про незалежну оцінку майна частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазину "Барвінок" - площею 72,5м.кв. по м-н.Вараш, 11, секція 3 від 10.04.2013р. № 56-04/13-1 оціночна вартість обєкта оцінки становить 156200,00грн.. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області надано рецензію від 22.05.2013р. №05-06001526 на звіт про незалежну оцінку майна-частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" загальною площею 72,5м.кв., за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3, згідно з якою вказаний звіт є таким, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. Враховуючи зазначене, господарським судом не прийнято до уваги посилання прокурора на відсутність оцінки ринкової вартості спірного майна та невідємних поліпшень. Крім того, в судових засіданнях прокурор надав пояснення, що вартість приватизованої частини приміщень, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок" занижена, в зв'язку з чим прокуратурою міста ОСОБА_2 зареєстровано кримінальне провадження, в ході розслідування якого призначено проведення будівельно-технічної експертизи для встановлення вартості вищезазначених об'єктів нерухомості. При цьому, господарським судом встановлено, що на час розгляду даної справи зазначена експертиза не проведена, що свідчить на думку суду про передчасність звернення прокурора міста ОСОБА_2 з позовом про визнання недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради №924 від 27.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу об'єктів комунального майна" в частині встановлення ціни продажу частини приміщення, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", які відчужуються шляхом викупу ФОП ОСОБА_3, а саме 82331,00грн..

При перегляді даної справи судом апеляційної інстанції від Прокурора м.Кузнецовська надійшло клопотання від 08.06.2015р. №64-1308вих-15 про доручення до матеріалів справи висновку судової будівельно-технічної експертизи Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.04.2015р. №8029-8030, в якому зазначено, що з проведеного дослідження встановлено, що при визначенні вартості невід'ємних поліпшень частини торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", розташованих за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3, загальною площею 72,5м.кв., здійснених за рахунок коштів приватного підприємця ОСОБА_3, (з врахуванням аудиторського висновку ТОВ "Аудиторська компанія Еліт-Аудит") не дотримані вимоги "Методики оцінки майна", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003р. №1891 та вимоги "Порядку оцінки орендованого неруххомого майна, що містить невідємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації", затвердженого наказом Фонду державного майна України від 27.02.2004р. №377, а саме: 1) не була проведена ідентифікація поліпшень орендованого нерухомого майна; 2) відсутнє рішення про компенсацію орендарю вартості невід'ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря; порушені вимоги до проведення незалежної оцінки орендованого нерухомого майна, що містить поліпшення.

Стосовно тверджень прокурора про відсутність нотаріального посвідчення додаткової угоди №1 до договору оренди №176 від 28.08.2007р. індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовськ Рівненської області, господарський суд встановив, що відповідно до умов п.п.2.6, 10.1, 10.4, 10.6, договір не припинив свою дію, а був продовжений на тих самих умовах, орендар не повертав орендодавцю майно, а між сторонами збереглися орендні правовідносини, регульовані положеннями договору №176 від 28.08.2007р.. Крім того, вказані обставини підтверджують, що на момент включення частини приміщення магазину "Барвінок" до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу та на момент приватизації вказаного комунального майна, воно на законних підставах перебувало в оренді відповідача ОСОБА_4 особи-підприємця ОСОБА_3. При цьому, господарським судом встановлено та не заперечується сторонами, що на момент прийняття ОСОБА_2 міською радою рішення №668 від 28.12.2012р. орендар ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 продовжувала користуватися нерухомим майном та продовжувала щомісячно сплачувати орендну плату. З урахуванням вищевикладеного, господарський суд дійшов до висновку, що договір оренди №176 від 28.08.2007р. у відповідності до п. 10.4. договору є продовженим на новий строк. З урахуванням наведеного, господарський суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_3 правомірно звернулася до ОСОБА_2 міської ради із заявою про включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, орендованого нею приміщення. Доказів, що спростовували б зазначені обставини та підтверджували твердження прокурора суду не подано. Приймаючи рішення №924 від 07.06.2013р. ОСОБА_2 міська рада затвердила орендарю ОСОБА_4 особі-підприємцю ОСОБА_3 вартість проведених невідємних поліпшень, в орендованому приміщенні комунальної власності за адресою Рівненська область, місто Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3, загальною площею 72,5м.кв. на суму 73869,00грн., ціна продажу обєкта, без ПДВ становить 82331,00грн.. Отже, враховуючи те, що ринкова вартість зазначеного приміщення становила 156200,00грн. (без ПДВ), рішенням ОСОБА_2 міської ради №924 від 07.06.2013р. встановлено, що загальна вартість проведених невід'ємних поліпшень здійснених орендарем ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3 становить 73869,00грн. (без ПДВ), тобто 47,29%, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Також, в своїй позовній заяві прокурор зазначає, що оспорювані рішення ОСОБА_2 міської ради № 668 від 28.12.2012р., № 924 від 27.06.2013р. не були оприлюднені у 20 денний термін як того вимагає стаття 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Разом з тим, рішення ОСОБА_2 міської ради Рівненської області від 28.12.2012р. №668 було опубліковано на офіційному веб-сайті ОСОБА_2 міської ради 03.01.2013р., а рішення ОСОБА_2 міської ради Рівненської області № 924 від 07.06.2013р. було опубліковано на офіційному веб-сайті ОСОБА_2 міської ради 12.06.2013р.. Суд погодивсяся з твердженням позивача про те, що оспорюванні рішення не були оприлюднені у 20 денний термін, як того вимагає стаття 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

При цьому, рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. та №924 від 07.06.2013р. відповідають вимогам Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", у даній справі відсутні належні та допустимі докази, які відповідно до ст.ст.33-34, 43 ГПК України підтверджують порушення прав або інтересів позивача, громади м.Кузнецовськ та держави в цілому, а тому в господарського суду відсутні підстави для визнання недійсними вказаних рішень ОСОБА_2 міської ради, а тому в задоволенні позову в частині визнання недійсним п.1 рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. "Про затвердження Переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації у 2013 році до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки" в частині включення до переліку частини приміщень, нежитлової будівлі, виробничий будинок, виробничий корпус площею 71,3м.кв., що розташовані за адресою Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3 та визнання недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради №924 від 27.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу обєктів комунального майна" в частині встановлення ціни продажу частини приміщення, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", які відчужуються шляхом викупу ФОП ОСОБА_3, а саме 82331,00 грн. - відмовлено.

Крім того, господарським судом також звернуто увагу на те, що прокурор, звертаючись до суду із вимогою про визнання недійсними рішень міської ради та визначивши одним зі співвідповідачів ОСОБА_4 особу-підприємця ОСОБА_3, в прохальній частині позовної заяви просить визнати недійсним рішення №668 від 28.12.2012р. в частині включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації торгових рядів вбудованих приміщень, магазин "Барвінок", що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11 секція 3, площею 71,3м.кв.. Проте, у зазначеній прокурором частині, рішення ОСОБА_2 міської ради № 668 від 28.12.2012р. стосується частини приміщення (площею 71,3м.кв.), що було приватизоване іншою особою - ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_7. Натомість рішення ОСОБА_2 міської ради № 668 від 28.12.2012р. в частині включення до переліку приміщення, яке приватизовувалось відповідачем ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3 (площею 72,5м.кв.) прокурором не оспорюється. Вказані обставини також є підставою для відмови у позові в цій частині.

Крім того, суд першої інстанції, мотивуючи оскаржене рішення в частині визнання недійсним договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частини нежитлових приміщень торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок"), укладений 26.07.2013р. між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3, посилаючись на Закон України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97-ВР від 17.07.1997р., п.п.32-35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. "Стретч проти Сполученого Королівства", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" вказує, що здійснюючи приватизацію нежитлового приміщення міська рада діяла як орган публічної влади і повинна була ухвалювати свої рішення в межах чинних на той час законів, зокрема Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Вона мала виключні повноваження щодо встановлення умов приватизації та ухвалення необхідних для її проведення рішень, не погоджуючи своїх дій та рішень з покупцем. Таким чином, господарський суд не знайшов підстав для визнання недійсним договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частини нежитлових приміщень торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок") від 26.07.2013р..

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

При перегляді оскарженого рішення апеляційним судом враховується, що згідно зі ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у суді у випадках, визначених законом.

Згідно ч.3 ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, визначив порушення інтересів держави, зокрема, порушення передбаченого законодавством порядку приватизації комунального майна, здійсненого міською радою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В силу п. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

До спірних правовідносин застосовуються норми Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Методика оцінки майна (надалі-Методика), затверджена постановою КМ України від 10.12.2003р. №1891, Порядок оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації (надалі - Порядок), затверджений наказом Фонду державного майна України від 27.02.2004р. №377 на підставі п.67. зазначеної вище Методики (у редакціях, на момент прийняття оскаржених рішень та укладення договору), затверджена рішенням ОСОБА_2 міської ради від 25.02.2011р. №74 Міська програма приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки.

Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" роз'яснено, що приватизація це відчуження державного чи комунального майна на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього закону.

У відповідності до ч.2 ст.2 Закону України "Про приватизацію державного майна", приватизація здійснюється на основі принципів законності, забезпечення конкурентності продажу майна та інших принципів.

Приватизація комунального майна, зокрема нежитлових приміщень, належних до комунальної власності, здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Відповідно до ст.3 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону. Шляхом продажу за конкурсом може здійснюватися приватизація окремих єдиних майнових комплексів групи А та окремих об'єктів групи Ж.

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачено, що місцеві ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом, у тому числі з виключним застосуванням приватизаційних паперів і грошових коштів; викупу.

Викуп застосовується у випадках, передбачених ст.11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та іншими законами.

Згідно з нормами статті 11 вказаного Закону викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об'єкта передбачено законодавчими актами.

Аналізуючи зазначені правові норми, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що викуп, як спосіб приватизації, може застосовуватися у двох випадках: 1) до тих об'єктів приватизації, які не були продані на аукціоні, за конкурсом; 2) у разі, якщо право покупця на викуп об'єкта передбачено законодавчими актами.

За приписами ст.182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для цілей оренди майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 міська рада, розглянувши заяву ФОП ОСОБА_3 від 28.11.2011р. про включення в перелік об`єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу, орендованого приміщення площею відповідно до технічного паспорта, виданого БТІ торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок", по мікрорайону Вараш, буд.11, секція 3, згідно договору оренди №176 від 28.08.2007р., прийняла рішення №668 від 28.12.2012р. "Про затвердження Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації у 2013 році до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки", яким до об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу у 2013 році, включено частину приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" (нежиле приміщення вбудоване в багатоквартирний житловий будинок) за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н Вараш, 11, секція 3 площею 72,5м.кв..

Проте, площа орендованого приміщення згідно з договором №176 від 28.08.2007р. складала 79,2м.кв.

З матеріалів справи вбачається, що по закінченню 27.08.2012р. строку договору, на підставі ст.764 ЦК України, п.10.4 договору, вказаний договір є поновленим на строк, який був раніше встановлений (5 років) та на тих самих умовах, оскільки підписана сторонами додаткова угода №1 від вересня 2012 року, яка передбачала об`єкт оренди площею 72,5м.кв., нотаріально не посвідчена, як того вимагає ст.654 ЦК України. А тому, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно, вказана додаткова угода №1, в силу ч.1 ст.220 ЦК України, є нікчемною.

Отже, в оренді ФОП ОСОБА_3 на дату прийняття 28.12.2012р. ОСОБА_2 міською радою оспореного рішення №668 перебувало нерухоме майно площею 79,2м.кв..

Як зазначалося, норми приватизаційного законодавства передбачають, що викуп, як спосіб приватизації, може застосовуватися у 2-х випадках: 1) до тих об`єктів приватизації, які не були продані на аукціоні, за конкурсом; 2) у разі, якщо право покупця на викуп передбачено законодавчими актами.

Відповідно до ст.289 ГК України орендар має право на викуп об'єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди. Орендар має право у будь-який час відмовитися від здійснення передбаченого в договорі права на викуп об'єкта оренди. Приватизація цілісних майнових комплексів нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, зданих в оренду, здійснюється у випадках і порядку, передбачених законом.

Міська програма приватизації на 2011-2015 роки, затверджена рішенням міської ради від 25.02.2011р. №74, передбачає викуп об`єктів приватизації: не проданих за конкурсом, на аукціоні; зданих в оренду, якщо право на викуп було передбачено договором оренди; зданих в оренду, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого комунального майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше 25% залишкової вартості майна.

Також, ст.182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачає право орендаря на викуп.

Судом встановлено, що орендоване ФОП ОСОБА_3 нерухоме майно за конкурсом, на аукціоні не продавалося, договором оренди №176 від 28.08.2007р. не передбачено право викупу орендаря, й наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено право ФОП ОСОБА_3 на викуп орендованого нерухомого майна на підставі ст.182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Так, п.п.1.3. Порядку передбачено, що проведенню незалежної оцінки орендованого нерухомого майна передує виконання відповідних робіт підготовчого етапу, визначених у п.8 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003р. №1891.

Пунктом 8 Методики, зокрема, передбачено, з метою визначення вартості окремого індивідуально визначеного майна, що підлягає приватизації, на підготовчому етапі здійснюється: п.1) визначення державним органом приватизації дати оцінки та утворення інвентаризаційної комісії з урахуванням вимог пункту 12; п.2) проведення інвентаризаційною комісією інвентаризації майна в один етап у строк, що не перевищує 15 календарних днів від дати інвентаризації; п.4) відбір державним органом приватизації на конкурсних засадах суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який буде проводити незалежну оцінку у разі прийняття рішення про її проведення, та укладення з ним договору на проведення оцінки майна у строк, що не перевищує 20 календарних днів від дати інвентаризації; п.6) затвердження державним органом приватизації зведеного акта інвентаризації майна у строк, що не перевищує 20 календарних днів від дати оцінки.

Відповідно до п.67 Методики, вартість орендованого нерухомого майна під час приватизації на аукціоні (конкурсі) або шляхом викупу у разі прийняття рішення про компенсацію орендарю вартості невід'ємних поліпшень, здійснених за рахунок власних коштів за час оренди, визначається на підставі оцінки його ринкової вартості та ринкової вартості невід'ємних поліпшень орендованого майна.

Згідно з п.1.4. Порядку, незалежна оцінка орендованого нерухомого майна проводиться суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та включає такі етапи: опрацювання вихідних даних, необхідних для оцінки, у тому числі отриманих від органу приватизації за результатами виконання робіт підготовчого етапу; ідентифікація поліпшень орендованого майна; застосування методичних підходів та узагальнення отриманих з їх використанням результатів оцінки з метою визначення ринкової вартості орендованого нерухомого майна та ринкової вартості невід'ємних поліпшень орендованого нерухомого майна; визначення питомої ваги часток держави (відповідно комунального майна або майна, що належить Автономній Республіці Крим) та орендаря у визначеній ринковій вартості орендованого нерухомого майна; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість орендованого нерухомого майна, подання їх до органу приватизації на рецензування та затвердження не пізніше ніж за 15 календарних днів до закінчення встановленого законодавством строку проведення незалежної оцінки; затвердження висновку про вартість орендованого нерухомого майна відповідним органом (далі - відповідний орган приватизації): державним органом приватизації - у разі приватизації державного (республіканського) майна або якщо йому надані повноваження щодо приватизації комунального майна, виконавчим органом органу місцевого самоврядування - у разі приватизації комунального майна.

Наявний у матеріалах справи звіт про незалежну оцінку майна від 10.04.2013р. містить висновок про ринкову вартість (156200,00грн.) частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" (нежитлове приміщення, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок), загальною площею 72,5м.кв. за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н Вараш, 11, секція 3, а Аудиторський висновок від 05.10.2012р. містить лише інформацію про фінансові витрати орендаря за договором №17 від 28.08.2007р. ОСОБА_3 на придбання будівельних та оздоблювальних матеріалів, послуг державних установ (пов`язаних з отриманням дозвільних документів та технічних умов щодо проведення реконструкції, перебудови орендованого приміщення) та оплату виконаних робіт сторонніх організацій, пов`язаних з поліпшенням орендованого нерухомого майна (79069,00грн.).

Однак, зазначені вище Звіт та Аудиторський висновок не підтверджують, що поліпшення орендованого майна є невід`ємними.

Так, при проведенні оцінки не було здійснено ідентифікацію поліпшень орендованого нерухомого майна, як того вимагає п.п.1.4., п.2 Порядку.

Крім того, матеріали справи не містять рішення ОСОБА_2 міської ради про компенсацію орендарю вартості невід`ємних поліпшень здійснених за рахунок власних коштів за час оренди, як це передбачено п.67 Методики.

Натомість, у п.2.4 договору оренди від 28.08.2007р. №176 встановлено, що поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря, а п.2.5 вказаного договору передбачає, що поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які неможливо відокремити від майна, без заподіяння йому шкоди, визнаються власністю територіальної громади без компенсування орендарю витрат на здійснення таких поліпшень.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що сторонами у справі вносилися зміни до зазначених пунктів договору, матеріали справи не містять.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на момент прийняття рішення ОСОБА_2 міською радою від 28.12.2012р. №668 у ФОП ОСОБА_3 не було права на викуп об`єкта приватизації, передбаченого законодавчими актами, оскільки вона не була орендарем приватизаційного нерухомого майна площею 72,5м.кв. (за договором оренди - 79,2м.кв.), матеріалами справи не підтверджено, що нею, на той час, було здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без завдання йому шкоди, в розмірі не менше 25% ринкової вартості майна, відсутнє рішення ради про компенсацію орендарю вартості поліпшень.

Таким чином, при прийнятті рішення №924 від 07.06.2013р. ОСОБА_2 міською радою було порушено п.67 Методики, оскільки неправомірно визначено ціну продажу об`єкта комунального майна, яке відчуджується шляхом викупу, відповідно, порушено ч.2 ст.23 Закону України "Про приватизацію державного майна, ст.ст.7, 11, 182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Згідно з ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи наведене вище, оспорені рішення ОСОБА_2 міської ради від 28.12.2012р. №668, від 27.06.2013р. №924 в частині включення до переліку об`єктів приватизації торгових рядів вбудованих приміщень, магазин "Барвінок" площею 72,5кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н Вараш, 11, секція 3 та в частині встановлення ціни продажу частини приміщень, торгових рядів вбудованих приміщень, магазин "Барвінок", які відчуджуються шляхом викупу ФОП ОСОБА_3, а саме 82331,00грн.грн., відповідно, підлягають визнанню недійсними.

Таким чином, як наслідок, при укладенні ОСОБА_2 міською радою та ФОП ОСОБА_3 договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частин нежитлових приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок") від 26.07.2013р. порушено ч.2 ст.9, ч.1 ст.11, п.1 ч.1 ст.182 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Згідно із п.2 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

За змістом ст.ст.215, 216 Цивільного кодексу України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 4 ст.3 Закону України "Про приватизацію державного майна" визначено, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абз.2 ч.6 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" порушення встановленого законодавством порядку приватизації або прав покупців є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством України.

За наведених обставин, судова колегія дійшла висновку, що оспорений договір від 26.07.2013р. слід визнати недійсним.

Крім того колегія суддів зазначає, що мотивуючи рішення в частині відмови у позові, місцевий господарський суд зіслався на пункти 32-35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. "Стретч проти Сполученого Королівства", зазначаючи, що оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

З огляду викладене колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Проте, суд першої інстанції, не вирішивши питання про дотримання справедливого балансу між інтересами територіальної громади, за захистом яких, фактично, заявляючи позов в інтересах держави, звернувся прокурор із позовом у даній справі, та правами відповідача - ФОП ОСОБА_3, безпідставно застосував до спірних правовідносин, як джерело права, практику Європейського суду з прав людини, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, остання, звернувшись до ОСОБА_2 міської ради із заявою про приватизацію об`єкта оренди площею 72,5м.кв. за договором №176 від 28.08.2007р., який мав площу 79,2м.кв., та не надавши належних доказів про невід`ємні поліпшення орендованого майна, мала б усвідомлювати про відсутність у неї права викупу нерухомого майна площею 72,5м.кв..

Також, відповідач, укладаючи договір оренди від 28.08.2007р. №176 у п.п.2.4, 2.5 якого зазначено, що поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можливо відокремити та які неможливо відокремити від орендованого майна, без заподіяння йому шкоди, визнаються власністю територіальної громади, за відсутності відповідного рішення ОСОБА_2 міської ради, мала б усвідомлювати правові наслідки таких умов договору.

Частина 1 ст.627 ЦК України визначає, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

У даному випадку не йдеться про позбавлення права власності ФОП ОСОБА_3, набутого у встановленому законом порядку, а встановлюється правомірність укладення спірного договору, відповідно, й правомірність набуття права власності відповідачем.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні зауважив, що прокурор, звернувшись до суду із вимогою про визнання недійсними рішень міської ради та визначивши одним зі співвідповідачів ФОП ОСОБА_3, в прохальній частині позовної заяви просить визнати недійсним рішення №668 від 28.12.2012р. в частині включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, торгових рядів вбудованих приміщень, магазин "Барвінок", що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11 секція 3, площею 71,3м.кв.. Проте, у зазначеній прокурором частині, рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. стосується частини приміщення (площею 71,3м.кв.), що було приватизоване іншою особою - ФОП ОСОБА_7.

Однак, із прохальної частини позовної заяви вбачається, що прокурор просить визнати недійсним п.1 рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. в частині включення до переліку торгових рядів вбудованих приміщень, саме магазин "Барвінок", що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Кузнецовськ, м-н Вараш, 11, секція 3, площа якого, як вбачається із матеріалів справи складає 72,5кв.м., тобто об`єкт ідентифіковано, і жодна із сторін не стверджує про інше.

Господарський суд відповідно до приписів ст.43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Відповідно до п.п.1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р., рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно з ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст.34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ст.33 ГПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, ОСОБА_2 міською радою та ФОП ОСОБА_3 у своїх запереченнях проти позову не доведено, відповідно, правомірність прийняття оспорених рішень та укладення спірного договору.

Враховуючи викладене, керуючись п.2 ч.1 ст.103, п.п.1, 3 ст.104 ГПК України, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.2015р. у справі №918/85/15 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов прокурора м.Кузнецовськ.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області задовольнити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.2015р. у справі №918/85/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

3. Позов Прокурора м.Кузнецовська задоволити.

4. Визнати недійсним п.1 рішення ОСОБА_2 міської ради №668 від 28.12.2012р. "Про затвердження Переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації у 2013 році до Міської програми приватизації нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2 на 2011-2015 роки" в частині включення до переліку частини приміщень, нежитлової будівлі, виробничий будинок, виробничий корпус площею 72,5м.кв., що розташовані за адресою Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н.Вараш, 11, секція 3.

5. Визнати недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради №924 від 27.06.2013р. "Про встановлення ціни продажу обєктів комунального майна" в частині встановлення ціни продажу частини приміщення, торгових рядів вбудованих приміщень магазину "Барвінок", які відчужуються шляхом викупу ФОП ОСОБА_3, а саме 82331,00грн..

6. Визнати недійсним договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу (купівля-продаж 504/1000 частини нежитлових приміщень торгові ряди вбудованих приміщень, магазин "Барвінок"), укладений 26.07.2013р. між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_4 особою-підприємцем ОСОБА_3.

7. Стягнути з ОСОБА_2 міської ради (34400, Рівненська обл., м.Кузнецовськ, майдан Незалежності, 1, ідентифікаційний код 35056612) в дохід Державного бюджету України 3045грн. 00коп. судового збору за подання позовної заяви та 1522грн. 50коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Стягнути з ОСОБА_4 особи - підприємець ОСОБА_3 (34400, Рівненська обл., м.Кузнецовськ, мікрорайон Будівельників, 28АДРЕСА_1) в дохід Державного бюджету України 609грн. 00коп. судового збору за подання позовної заяви та 304грн. 50коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

9. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Рівненської області.

10. Справу №918/85/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Юрчук М.І.

Віддрук. прим.:

1 до справи,

2 прокурору м.Кузнецовська (34400, Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н. Будівельників, 1),

3 ОСОБА_2 міській раді (34400, Рівненська обл., м.Кузнецовськ, м-н Незалежності, 1),

4 ФОП ОСОБА_3 (34400, АДРЕСА_2),

5 прокуратурі Рівненської області (33028, м.Рівне, вул.16 Липня, 52),

6 в наряд.