ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"04" серпня 2015 р. Справа № 911/3914/14

За скаргою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» в м. Славутич

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України;

у справі за позовом Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» в м. Славутич;

про стягнення 15 950 175,91 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від скаржника (відповідача): Головащенко С.В. (довіреність № 01.01/1283 від 03.08.2015 р.);

від ВДВС: Дорошкевич В.Л. (довіреність № 20-22/77 від 27.04.2015 р.);

від прокуратури: Ліщановська А.М. (посвідчення б/н від 01.09.2014 р.);

від позивача 1: Притула Г.Ю. (посвідчення № 470 від 01.03.2015 р.);

від позивача 2: Прокоф'єва Л.В. (посвідчення № 1855 від 22.02.2015 р.).

обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.11.2014 року у справі № 911/3914/14 позов Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково.

05.01.2015 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2014 року у справі № 911/3914/14 видано наказ.

08.06.2015 року Господарського суду Київської області від Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» в м. Славутич надійшла скарга № 01-07-15/994 від 04.06.2015 року на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, згідно якої скаржник просить суд визнати незаконними та протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року та скасувати зазначену постанову.

Скаржник зазначив, що 03.06.2015 року отримав супровідний лист вих. № 20-427/14 від 22.04.2015 року та Постанову про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Відповідні обставини підтверджуються копією конверту з відміткою про отримання. Таким чином, строк для оскарження постанови пропущено з поважних причин і такий строк відновлено судом.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

За таких обставин, скарга Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» в м. Славутич № 01-07-15/994 від 04.06.2015 року на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ухвалою від 10.06.2015 року булла прийнята до розгляду та призначена на 22.06.2015 року.

22.06.2015 року до Господарського суду Київської області від скаржника надійшла телеграмма, в якій останній просить відкласти розгляд скарги.

В судове засідання, яке відбулось 22.06.2015 року, представники скаржника, позивача 1 та Відділу ДВС не з'явилися, скаржник та Відділ ДВС вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 10.06.2015 року не виконали. Розгляд скарги відкладався до 30.06.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 30.06.2015 року представники скаржника, позивача 1, Відділу ДВС та прокурор не з'явилися, скаржник та Відділ ДВС вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 10.06.2015 року не виконали, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, у зв'язку з чим розгляд скарги відкладався до 14.07.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 14.07.2015 року представник скаржника не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 10.06.2015 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд скарги відкладався до 04.08.2015 року.

В ході розгляду скарги суду були надані копії матеріалів виконавчого провадженя № 427/14 за ЄДРВП 46525252 по виконанню наказу Господарського суду Київської області від 05.01.2015 року у справі № 911/3914/14.

Розглянувши в судовому засіданні 04.08.2015 року скаргу Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» в м. Славутич на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, суд

встановив:

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.11.2014 року у справі № 911/3914/14, яким частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з КП «УЖКГ» (відповідач, боржник) на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України» (позивач, стягувач) основний борг в сумі 12 385 550,83 грн., 1 142 190,81 грн. пені, 1 700 671,64 грн. інфляційних втрат, 454 257,22 грн. 3% річних та 73 080,00 грн. судового збору. 05.01.2015 року на виконання рішення видано наказ у справі № 911/3914/14.

Виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Київської області № 911/3914/14 від 05.01.2015 року було відкрито постановою ВП № 46525252 від 14.02.2015 року. В ході виконавчого провадження були винесені постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46525252 від 14.02.2015 року та постанова про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 25.02.2015 року, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 46525252 від 25.02.2015 року.

Скаржник зазначив, що 03.06.2015 року отримав супровідний лист вих. № 20-427/14 від 22.04.2015 року та Постанову про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Як зазначає скаржник, відповідно до спірної Постанови від 21.04.2015 року головним державним виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; № 6400 ПАТ «Укрсиббанк» та інші поточні рахунки.

Скаржник зазначає, що Постановою про арешт коштів боржника від 21.04.2015 року ВП № 46525252 накладено арешт на кошти, які не належать боржнику та на які відповідно до вимог діючого законодавства заборонено звертати стягнення.

Зокрема, на виконання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» на вимогу КП «УЖКГ» були відкриті поточні рахунки із спеціальним жимом використання « 2604» в гривні в Славутицькому відділенні ПАТ «Райфафайзенг Банк Аваль» м. Київ та в Славутицькому відділенні ПАТ «УкрСиббанк» для зарахування страхових коштів (лікарняних та допомоги по вагітності та пологам) на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, а саме працівникам підприємства.

Також на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чрнобильської катастрофи та соціального захисту населення» на вимогу КП «УЖКГ» був відкритий в гривні в Славутицькому відділенні ПАТ «Райфафайзенг Банк Аваль» м. Київ для перерахування коштів Чорнобильського фонду та виплати щомісячної грошової допомоги (компенсаційних виплат) працівникам підприємства, що мають пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Про спеціальний режим використання вищезазначених рахунків Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено листом вих. № 01-07-07/987 від 03.06.2015 року та направлено відповідні банківські довідки.

Отже, згідно вимог вищезазначених законів та листа Національного Банку України від 14.12.2010 року № 25-111/2972-22535 страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам та страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Скаржник просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неналежного повідомлення боржника про винесення постанови про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року; визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо арешту коштів, що перебувають соціальних рахунках зі спеціальним режимом використання: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль», № 6400 ПАТ «Укрсиббанк»; скасувати Постанову про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів для усунення порушень.

Як вбачається з викладених у скарзі обставин, скаржник просить суд визнати неправомірними дії виконавчої служби по накладенню арешту на кошти, які знаходяться на спеціальних рахунках та зняти арешт з таких коштів, що знаходяться на спеціальних рахунках, призначених для виплати страхових компенсацій відповідним категоріям соціально захищених громадян за рахунок коштів, що надходять згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чрнобильської катастрофи та соціального захисту населення».

Приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Серед інших банківських рахунків, на які накладено арешт за спірною постановою державного виконавця, було арештовано кошти, які знаходяться на спеціальних рахунках, відкритих боржником у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чрнобильської катастрофи та соціального захисту населення» для зарахування та виплати страхових коштів, на які згідно закону не може бути звернуто стягнення.

До рахунків на яких обліковуються кошти, на які згідно закону не може бути звернуто стягнення належать: спеціальні рахунки, що відкриті та призначені для надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; спеціальні рахунки, що відкриті та призначені виключно для виплат компенсацій громадянам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як зазначає скаржник, згідно роз'яснень НБУ у листі від 14.12.2010 року № 25-111/2972-22535 «Щодо відкриття страхувальникам - роботодавцям окремих поточних рахунків» у відповідності до Закону банк відкриває страхувальнику - роботодавцю окремий рахунок за балансовим рахунком 2604 «Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання» (План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений Постановою НБУ від 17.06.2004 року № 280).

Судом встановлено, що кошти, з яких скаржник просить зняти арешт, знаходяться на рахунках відповідної категорії - за балансовим рахунком 2604 «Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання», тому є спеціальними рахунками для зарахування та виплати страхових коштів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок у відповідному органі Казначейства України, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Частинами першою та другою ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Враховуючи, що згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно та кошти боржника накладається з метою забезпечення реального виконання рішення, відсутні підстави для накладення арешту на кошти (рахунки), на які не може бути звернуто стягнення за виконавчим документом. Крім того, внаслідок накладення арешту на спеціальні рахунки боржника, на кошти за якими не може бути звернуто стягнення, заблоковано виплатити страхових платежів призначених для відповідних соціально захищених категорій громадян.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відтак, виконавчою службою неправомірно накладено арешт на кошти, що знаходяться на спеціальних рахунках боржника, на які не може бути звернуто стягнення, що також призводить до порушення прав людини, закріплених Конституцією України.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, скарга в частині вимог про визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо арешту коштів, що перебувають соціальних рахунках зі спеціальним режимом використання: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; № 6400 ПАТ «Укрсиббанк» підлягає задоволенню.

В той же час, судом встановлено, що спірною постановою накладено арешт на кошти на цілому переліку рахунків відповідача, які не відносяться до спірної категорії соціальних рахунків, тому постанова підлягає частковому скасуванню в частині арешту коштів, що перебувають соціальних рахунках зі спеціальним режимом використання: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; № 6400 ПАТ «Укрсиббанк».

Щодо посилань скаржника на порушення строків надіслання документів виконавчого провадження, такі порушення мали місце, відповідно скарга у цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неналежного повідомлення боржника про винесення постанови про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року. Однак, порушення строків надіслання документів виконавчого провадження не можуть слугувати самостійною підставою для скасування спірної постанови.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, за наслідками розгляду скарги суд дійшов висновку про її часткове задоволення.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (зі змінами та доповненнями)» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неналежного повідомлення боржника про винесення постанови про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року.

3. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо арешту коштів, що перебувають соціальних рахунках зі спеціальним режимом використання: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; № 6400 ПАТ «Укрсиббанк».

4. Скасувати Постанову про арешт коштів боржника ВП № 46525252 від 21.04.2015 року Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині накладення арешту коштів, що перебувають соціальних рахунках зі спеціальним режимом використання: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; № 6400 ПАТ «Укрсиббанк».

5. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів щодо зняття арешту з соціальних рахунках зі спеціальним режимом використання: № , № ПАТ «Райффайзен банк Аваль»; № 6400 ПАТ «Укрсиббанк».

6. Решту вимог скарги відхилити.

Суддя Т.П. Карпечкін