ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 серпня 2015 р. Справа № 903/803/15

за позовом ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельської міської ради Волинської області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський житлово-будівельний комбінат", м.Ковель, Волинська область

про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки №18 від 24.05.2006 року, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, зобовязання повернути земельну ділянку

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 23.10.2014 року №181

від відповідача: н/з

в судовому засіданні взяла участь прокурор прокуратури Волинської області ОСОБА_2

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: ковельський міжрайонний прокурор в особі Ковельської міської ради в заяві від 13.07.2015 року №119-2226 вих.15 просить суд розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2006 року №18, яка розташована за адресою: м.Ковель, провулок 40 років Перемоги, 10, площею 1168 кв. м., визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ВЛ №080660 від 31.08.2006 року, виданий ТзОВ Ковельський ЖБК на зазначену земельну ділянку, скасувати державну реєстрацію державного акта на право власності на землю серії ВЛ№080660 від 31.08.2006 року, виданого ТзОВ Ковельський ЖБК та зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю Ковельський житлово-будівельний комбінат повернути зазначену земельну ділянку Ковельській міській раді.

Підставою для задоволення позовних вимог прокурор зазначає порушення істотних умов договору відповідачем, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Ухвалою суду від 04.08.2015 року розгляд справи відкладено, зобовязати позивача Ковельську міську раду подати суду докази оплати відповідачем спірної земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу від 24.05.2006 року №18.

На виконання вимог ухвали суду від 04.08.2015 року позивач супровідним листом від 13.08.2015 року №197 долучив до матеріалів справи докази оплати відповідачем спірної земельної ділянки.

В судовому засіданні прокурор та позивач позовні вимоги підтримали повністю.

Ліквідатор ТзОВ «Ковельський житлово-будівельний комбінат» в судове засідання не зявився, будь-яких пояснень чи заперечень по суті позову не надав.

За таких обставин, справа відповідно до ст. 75 ГПК України розглядається за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2006 року між Ковельською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю Ковельський житлово-будівельний комбінат в особі директора ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №18 (а. с. 12).

26 травня 2006 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4 зареєстровано відповідний договір купівлі-продажу земельної ділянки № 18 в реєстрі під №8757.

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі продажу земельної ділянки № 18 позивач на підставі ст.ст. 127,128 Земельного кодексу України, положення "Про порядок продажу земельних ділянок шляхом проведення аукціону (за конкурсом) в місті Ковелі", рішення Ковельської міської ради №39/37 від 28.02.2006 року та наказу відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради від 22.05.2006 року №23 "Про затвердження результатів проведення земельного аукціону 22.05.2006 року по лоту №5" зобов'язується передати у приватну власність відповідача земельну ділянку, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Ковельської міської ради, площею 1168 (одна тисяча вісімдесят три) кв.м., згідно з технічним паспортом та збірним кадастровим планом, розташовану в місті Ковелі провулок 40 років Перемоги, 10.

Згідно п. 1.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки №18 цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Сторонами били визначені істотні умови при відсутності яких договір не може вважатись укладеним. До таких умов увійшли:

- зобов'язання покупця протягом трьох місяців надати проект забудови земельної ділянки в управління міста і архітектури, отримати дозвіл на будівництво; сплатити до міського бюджету кошти в сумі 5% від вартості житлового будинку на розвиток інженерної та соціальної інфраструктури міста; приступити протягом двох років до будівельних робіт з моменту отримання дозволу на забудову і оплати коштів на розвиток інженерної та соціальної інфраструктури міста (п. 9.3. договору);

- подальше відчуження земельної ділянки до введення в експлуатацію об'єкта будівництва здійснюється за погодженням з Ковельською міською радою (п. 9.2. договору).

До матеріалів справи також долучено протокол земельного аукціону №5 від 22.05.2006 року (а. с. 8-9), державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий відповідачу про те, що він є власником земельної ділянки площею 0, 3299 га, яка розташована за адресою провулок 40 років .перемоги, 6, 8, 10 (а. с. 13).

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.2 ст.11 ЦК України).

З цією статтею кореспондується також ст. 174 Господарського кодексу України. Відповідно до ч.1 цієї норми господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Уклавши договір купівлі-продажу 24.05.2006 року сторони взяли на себе відповідні зобов'язання, які регламентуються окремим видом зобов'язань купівля-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 651 Цивільного кодексу України закріплені підстави зміни або розірвання договору.

Так, відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним слід вважати таке порушення договору, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення мети договору.

З пункту 9.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки №18 від 24.05.2006 року випливає суть дії: перешкодити вільному розпорядженню наданою у власність земельною ділянкою до введення в експлуатацію об'єкту будівництва.

Тобто, власник земельної ділянки, що була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку не може розпорядитися нею на власний розсуд без дозволу Ковельської міської ради до виконання чітко визначеної конкретної вимоги - введення в експлуатацію об'єктів будівництва.

Таким чином, сторони визначили в якості істотної умови договору, крім сплати вартості об'єкту продажу, будівництво житлового будинку у певний строк. Отже, метою договору купівлі-продажу було не лише одержання коштів продавцем (позивачем), але й виконання покупцем (відповідачем) будівельних робіт по будівництву житлового будинку.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що відповідач зобовязується прийняти від позивача придбану земельну ділянку і використовувати її відповідно до цільового призначення.

Проте зазначені умови договору відповідачем не були виконані, з травня 2006 року спірна земельна ділянка площею 1168 кв.м., яка за договором купівлі-продажу земельної ділянки №18 була передана у приватну власність відповідача, за умови цільового використання: для будівництва і обслуговування житлового будинку. Будівництво житлового будинку відповідачем не здійснюється.

Відповідачем цей факт не спростований, відповідні документи в заперечення позову суду не надані.

Постановою господарського суду Волинської області від 16.03.2012 року ТзОВ Ковельський житлово-будівельний комбінат визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Нездійснення відповідачем будівництва житлового будинку з 2008 року є істотним порушенням умов договору купівлі-продажу земельної ділянки №18 від 24.05.2006 року.

Суду не надано жодних доказів в спростування викладеного.

З метою відновлення порушеного права позивача суд вважає, що позовні вимоги Ковельської міської ради є підставними та таким, що підлягають до задоволення.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що у разі розірвання договору купівлі-продажу відповідач зобовязаний повернути позивачу земельну ділянку у такому ж стані, в якому вона була отримана, про що складається відповідний акт передачі земельної ділянки за підписом обох сторін.

Частиною 3 ст.653 ЦК України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Позовні вимоги про визнання недійсним державного акта на право власності на землю серії ВЛ №080660, скасування державної реєстрації акта та зобовязання повернути земельну ділянку є похідними від первісної вимоги про розірвання договору купівлі-продажу, а тому підлягають до задоволення.

Судом також встановлено, що згідно спірного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №080660, що виданий ТзОВ «Ковельськиї ЖБК» відповідач є власником земельної ділянки площею 0,3299 га, що розташована за адресою провулок 40 років Перемоги, 6, 8, 10, м. Ковель на підставі договорів купівлі-продажу від 24.05.2006 року.

Згідно рішень господарського суду Волинської області від 08.12.2014 року №903/980/14 та від 21.04.2015 року №903/292/15 розірвано договори купівлі-продажу, укладені між позивачем та відповідачем 24.05.2006 року та зобовязано ТзОВ «Ковельський ЖБК» повернути Ковельській міській раді земельну ділянку площею 1048 кв. м. за адресою провулок 40 років Перемоги, 6, м.Ковель та земельну ділянку площею 1083 кв.м. за адресою провулок 40 років Перемоги, 8, м.Ковель.

Відтак, державний акт на право власності на земельну площею 0,3299 га, що розташована за адресою провулок 40 років Перемоги, 6, 8, 10, м. Ковель серії ВЛ №080660, що виданий ТзОВ «Ковельськиї ЖБК» підлягає скасуванню, оскільки договори, які виступали підставою для набуття права власності розірвані судом.

Керуючись ст.ст.11, 651, 653, 655 Цивільного кодексу України, 174 Господарського кодексу України, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2006 року № 18, яка розташована за адресою: м. Ковель, провулок 40 років Перемоги, , площею 1168 (одна тисяча сто шістдесят вісім) кв.м., що укладений між Ковельською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю Ковельський житлово-будівельний комбінат.

3. Визнати недійсним Державний акт на право власності на землю серії ВЛ №080660 від 31.08.2006 року, виданий ТзОВ «Ковельський житлово-будівельний комбінат» на земельну ділянку площею 0, 3299 га кадастровий номер :15:002:0043, що знаходиться в м.Ковелі по провулку 40 років Перемоги, 6, 8, 10, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №70.

4. Скасувати державну реєстрацію Державного акта на право власності на землю серії ВЛ №080660 від 31.08.2006 року, виданого ТзОВ «Ковельський житлово-будівельний комбінат» на земельну ділянку площею 0, 3299 га кадастровий номер :15:002:0043, що знаходиться в м.Ковелі по провулку 40 років Перемоги, 6, 8, 10, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №70.

5. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю Ковельський житлово-будівельний комбінат (м. Ковель, вул. Лугова, 2Б, ) повернути Ковельській міській раді Волинської області земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Ковель, провулок 40 років Перемоги, 10, площею 1168 (одна тисяча сто шістдесят вісім) кв.м.

повний текст рішення

складений 19.08.2015 року

Суддя М. С. Шум