ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Справа № 914/4279/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- Мирутенка О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», м.Київ від 12.06.2015р.

на рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015р.

у справі №914/4279/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м.Київ

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я", м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Максим Андрій Леонідович, м.Стрий Львівської області

про: стягнення 62 463,83 грн.,

та за зустрічним позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я", м.Львів,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м.Київ,

про: стягнення 3342,44 грн.,

з участю представників (за первісним позовом):

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Кучабський М.І. - представник,

від третьої особи: Максим А.Л.

23.06.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

У зв'язку із перебуванням судді Кравчук Н.М. у відпустці, розпорядженням в.о.голови Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №914/4279/14 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Мирутенко О.Л. та Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 24.06.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 21.07.2015р.

Зважаючи на перебування судді Якімець Г.Г. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №914/4279/14 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 21.07.2015р. розгляд справи було відкладено до 04.08.2015р.

В судове засідання 04.08.2015р. з'явилися представники ТзДВ "Страхова компанія "Гарант і Я" та гр.Максим Андрій Леонідович, яким роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України та які надали суду усні пояснення.

Позивач в судове засідання 04.08.2015р. не забезпечив явки свого уповноваженого представника.

Враховуючи, що пояснення представника позивача (ПАТ «Страхова компанія «Універсальна») були заслухані в судовому засіданні 21.07.2015р., а також те, що ухвалою суду від 21.07.2015р. явка повноважних представників сторін була визнана судом на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 25 травня 2015 року у справі №914/4279/14 (суддя Король М.Р.) у задоволенні первісного позову ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» суми 62463,83грн. відмовлено повністю та задоволено зустрічні позовні вимоги і стягнено з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" 2656,89грн. перестрахувальної премії, інфляційні втрати в розмірі 547,32грн., 138,23грн. - 3% річних та 1827,00грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому скаржник стверджує про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №619 судової авто- технічної експертизи від 30.04.2015р., який на думку скаржника є неналежним доказом, так як складений експертом, який вже раніше проводив дослідження сезонності шин на замовлення відповідача, що ставить під сумнів його неупередженість.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу від 20.07.2015р. №180/01/08 (вх. №01-04/4539/15 від 20.07.2015р.) ТзДВ «Гарант і Я» та його представник в судовому засіданні спростовує доводи скаржника та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Третя особа в судовому засіданні 04.08.2015р. висловила свою думку щодо обставин справи та зазначила про обґрунтованість апеляційної скарги, у зв'язку з чим просила апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» задоволити, а рішення господарського суду Львівської області у даній справі скасувати.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника відповідача та третю особу, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015р. у справі №914/4279/14 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" 50236,42грн. суми перестрахового відшкодування, 2481,54грн. 3% річних та 9745,87грн. інфляційних.

В обґрунтування первісних позовних вимог Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" посилається на те, що відповідно до умов договору №006/12-ОП облігаторного пропорційного квотного перестрахування наземних транспортних засобів, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу 50 236,42 грн. частки перестраховика у виплаті відшкодування, яке було здійснено на користь Максима Андрія Леонідовича (третьої особи).

Як свідчать матеріали справи, 02.07.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" укладено договір №006/12-ОП облігаторного пропорційного квотного перестрахування наземних транспортних засобів, згідно п. 1.2 якого предметом цього договору є майнові інтереси перестрахувальника (позивача за первісним позовом), що не суперечать закону, і пов'язані з обов'язковим виконанням ним зобов'язань з виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), які укладені зі страхувальниками (юридичними та фізичними особами) за посередництвом СПД ФО Гречина Н.Ю., згідно договору доручення 152/22/002 від 02.07.2012 р.

Перестрахувальник зобов'язується передавати, а перестраховик зобов'язується приймати в перестрахування частину відповідальності перестрахувальника за транспортними засобами, що прийняті останнім на страхування відповідно до п. 1.3.1 цього договору, починаючи з 02.07.2012 р. (п. 2.3 договору).

Виключення із страхових випадків - згідно умов оригінальних договорів страхування наземного транспорту, які підпадають під дію цього договору. Перестраховий тариф і розрахунок перестрахової премії: згідно розділу 5 Спецумов. (пп. 2.6, 2.7 договору).

Відповідно до п. 3.4.3 перестраховик зобов'язаний на умовах розділу 8 Спецумов сплатити перестрахувальнику свою частку у сумах страхових відшкодувань, що зазначена в рахунку бордеро збитків. У випадку відмови у виплаті своєї частки страхового відшкодування по окремому збитку надати перестрахувальнику обґрунтовану відмову у виплаті страхового відшкодування згідно із умовами розділу 9 Спецумов.

Відповідно до Рахунку бордеро премій №02-БП від 10.09.2012 р. до перестрахового покриття входить договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/00397 від 23.08.2012 р., відповідно до якого застраховано транспортний засіб Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ. Частка перестраховика відповідно до бордеро складає 50% та обмежується сумою 145 424,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 26983 від 16.01.2013 року., позивач виплатив страхувальнику - Максим А.Л. суму страхового відшкодування в розмірі 94 146,88 грн. з урахуванням визначеної договором франшизи та суми несплаченого страхового платежу на підставі страхового акту від 15.01.2013 року №12822/к/п.

13.02.2013 р. перестрахувальником було направлено рахунок бордеро збитків №07-Б3, відповідно до якого частка перестраховика у виплаті відшкодування склала 50 236,42грн.

15.02.2013 р. перестраховиком було направлено перестрахувальнику відмову у виплаті частки страхового відшкодування по вищезазначеному збитку.

ТзДВ «Страхова компанія «Гарант і Я» позовні вимоги заперечило, стверджуючи, що випадок за участі Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ, не є страховим з мотивів порушення страхувальником сезонності експлуатації шин. Крім того, відповідач звернув увагу на порушення позивачем умов договору №006/12-ОП облігаторного пропорційного квотного перестрахування наземних транспортних засобів, зокрема п. 4.3, при відмові відповідачу в участі у процедурі врегулювання збитків.

В свою чергу, ТзДВ «Страхова компанія «Гарант і Я» заявлено зустрічний позов про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» 2656,89грн. перестрахувальної премії, інфляційні втрати в розмірі 547,32грн., 138,23грн. - 3% річних та 1827,00грн. судового збору, який було прийнято судом для спільного розгляду з первісним позовом,

Зокрема, зустрічні позовні вимоги обгрунтовуються невиконанням ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" обов'язку щодо сплати перестрахувальної премії згідно умов договору №006/12-ОП облігаторного пропорційного квотного перестрахування наземних транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, апеляційним судом встановлено, що 16.12.2012 р. до страховика надійшло повідомлення від Страхувальника за договором страхування Максим А.Л. щодо страхового випадку, а саме щодо ДТП (застрахований транспортний засіб внаслідок заносу з'їхав в кювет та перекинувся). Про подію одразу було повідомлено Перестраховика.

ДТП за участі ТЗ Ноnda СR-V реєстраційний номер ВС 1938СТ, що стало причиною страхового випадку, мала місце близько 16-30 год. На ділянці автодороги біля с. Нове Село Дрогобицького району. За інформацією Українського гідрометеорологічного центру, в період з 15.00 год до 18.00 год. 16.12.2012 року в Дрогобицькому районі спостерігалась наступна синоптична ситуація: температура 0 +1, сильна хмарність та короткочасні опади, ожеледиця.

За заявою Страхувальника Страховиком було проведено страхове розслідування в результаті якого випадок було визнано страховим, збиток оцінено в розмірі 101 199,95 грн. З суми збитку було вираховано розмір франшизи 727,12 грн. та суму несплаченого страхового платежу в розмірі 6 325,95 грн. Суму страхового відшкодування, що залишилась за вирахуванням вищезазначених утримань було скеровано на виплату Страхувальнику.

16 січня 2013 року суму страхового відшкодування в розмірі 94 146,88 грн. було виплачено Страхувальнику Максим Андрію Леонідовичу: 100 472,83 грн - 6 325,95 грн. заборгованості по сплаті платежу, про що одразу було повідомлено Перестраховика.

Однак, Перестраховик відмовив у сплаті своєї частки перестрахового відшкодування, посилаючись на ту обставину, що Перестрахувальник невірно визнав випадок страховим.

Так, згідно положень п.3.1.13 Договору добровільного страхування наземного транспорту від 23.08.2012 року № 3014/215/00339 у разі порушення Страхувальником сезонності експлуатації шин, при настанні ризику ДТП, зазначена подія не відноситься до страхових випадків.

Відповідно до інформації офіційного дилера марки Ноnda - ТОВ «Арія Моторc» встановлено, що автомобіль Ноnda CR-V реєстраційний номер ВС 1938 СТ, був укомплектований заводом виробником марки Dulop Grandtrek ST30 100H. Зазначені шини експлуатувались на автомобілі і в момент ДТП. Таким чином, Страхувальником - Максим Л.А. порушено правила сезонності експлуатації шин.

Дана обставина підтверджується також висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертзи №619 судової авто технічної експертизи по господарській справі №914/4279/14 від 30.04.2015р. (а.с.146-147). Зокрема, згідно вказаного висновку, шини Dunlop Grandtrek ST 30 з маркуванням "M + S", встановлені на автомобілі Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ на момент ДТП (16.12.2012 р.), являються всесезонними, а не зимовими шинами.

Відповідно до ст.12 Закону України „Про страхування", перестрахування - страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

У відповідності до положень ст. 8 Закону України „Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 2.5 договору №006/12-ОП, страховим випадком за цим договором є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу, складових частин, деталей або додаткового обладнання в результаті дії страхових ризиків, які відбулися протягом строку та на території дії договору.

Виключення із страхових випадків - згідно умов оригінальних договорів страхування наземного транспорту, які підпадають під дію цього договору. (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 3.1.13 договору добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/00397 від 23.08.2012 р., не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення страхувальником, його представником, водієм, особою, допущеною до керування транспортним засобом або іншими особами за їх вказівкою, зокрема, порушення сезонності експлуатації шин у разі настання ризику ДТП. При чому, вимога щодо періоду використання зимових автошин встановлюється з 01 листопада по 15 березня, вимога щодо періоду використання літніх автошин встановлюється з 01 квітня по 15 жовтня.

Як встановлено судом, під час ДТП на автомобілі Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ були встановлені шини Dunlop Grandtrek ST 30., які являються всесезонними, а не зимовими шинами.

Зимові шини - можуть використовуватися на засніжених та зледенілих дорогах при температурі повітря нижче 8 градусів.

Всесезонні шини - це компромісний варіант, який можна використовувати круглий рік. Але в той же час, варто врахувати, що ці шини не призначені для умов суворої зими.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що випадок, який мав місце 16.12.2012 р. за участю автомобіля Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ не є страховим випадком в зв'язку з порушенням сезонності експлуатації шин у разі настання ризику ДТП.

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно взято до уваги висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №619 судової авто технічної експертизи від 30.04.2015р., який на думку скаржника є неналежним доказом, так як складений експертом, який вже раніше проводив дослідження сезонності шин на замовлення відповідача, що ставить під сумнів його неупередженість, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

По перше, до початку проведення судової експертизи експерта було попереджено про кримінальну відповідальність. По друге, судом першої інстанції враховувався не лише висновок судової експертизи №619 від 30.04.2015р., а також наявні в матеріалах справи інші письмові докази, які свідчать про те, що шини, які були встановлені на застрахований автомобіль Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ являються всесезонними, а не зимовими. (а.с.137,139)

Крім того, листом від 16.01.2013 р., позивач відмовив відповідачу у проведенні додаткового огляду автомобіля Honda CR - V д.н.з. ВС 1938 СТ з мотивів суттєвого збільшення розміру страхового відшкодування. Листом від 25.01.2013р. позивач надав відповідачу копії документів із справи по страховому випадку та цифрові фото додатки на дату страхування та на дату огляду транспортного засобу на оптичному диску.

Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що перестраховик має право приймати участь у розслідуванні обставин страхового випадку за умови письмового повідомлення про свій намір після отримання від перестрахувальника бордеро заявлених збитків.

Відповідно до п. 3.3.5 договору, перестраховик має право відмовити перестрахувальнику у виплаті страхового відшкодування у випадках,зокрема,

-перестрахувальник подав свідомо неправдиві відомості про об'єкт страхування або про факт та обставини настання страхового випадку;

-перестрахувальник відмовив або створював перешкоди перестраховику у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

-в інших випадках, передбачених законодавством України.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно відмовив ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» у задоволенні позову про стягнення ТзДВ «Страхова компанія «Гарант і Я» частки перестрахового відшкодування, а також нарахованих 3% річних та інфляційних втрат.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правомірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення зустрічних позовних вимог ТзДВ «Страхова компанія «Гарант і Я», зважаючи на наступне.

Згідно п. 2.10.2 договору, у разі, якщо страхова премія сплачується кількома частинами, перестрахувальна премія перестраховику сплачується також частинами, пропорційно сплаті часток страхових премій. Перестрахувальник включає кожну з часток перестрахувальних премій до Рахунку бордеро премій того звітного місяця, в якому надійшла чергова частина страхової премії від страхувальника.

Перестрахувальна премія на користь ТзДВ "Страхова компанія "Гарант і Я", відповідно до п.2 Рахунку бордеро премій №02-БП від 10.09.2012 р., становить 5 313,79грн.(а.с.19).

Натомість ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" сплачено на користь ТзДВ «Страхова компанія «Гарант і Я» лише 2 656,90 грн., а докази сплати перестрахувальної премії в розмірі 2 656,89 грн. в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, позивачем за зустрічним позовом нараховано інфляційні втрати в розмірі 547,32 грн. та 138,23 грн. - 3% річних, що відповідає нормі ст.625 ЦК України.

Беручи до уваги наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, а відтак, рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015р. у справі №914/4279/14 підлягає залишенню без змін.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2015 року у справі №914/4279/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 07.08.2015р.