ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р.Справа № 922/3269/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", м. Алчевськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюмбуд", м. Харків
про стягнення коштів у сумі 58000 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 06.03.2014 р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Метали і полімери - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Алюмбуд - про стягнення 58000,00 грн. боргу, а також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про відступлення права вимоги № 1/01-15 від 19.01.2015 р. щодо сплати коштів.

В судовому засіданні 10 серпня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також надав для долучення до матеріалів справи документи згідно переліку супровідного листа (вх.№ 31962 від 10.08.2015р.).

Представник відповідача в судове засідання 10 серпня 2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні 06 липня 2015 року представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Так, відповідач вважає, оскільки позивач свій обовязок з передачі документів, які засвідчують заборгованість боржника, що передається від позивача (як первісного кредитора) до відповідача (як нового кредитора) не виконав, останній має право призупинити виконання свого обовязку щодо оплати решти номінальної вартості заборгованості, що передається.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

19 січня 2015 року між позивачем (як первісним кредитором), відповідачем (як новим кредитором) та ТОВ «Металіст-Будметалконструкція» (як боржником) було укладено договір № 1/01-15 про відступлення права вимоги (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги, належні первісному кредиторові у відповідності до умов Основного договору, укладеного між первісним кредитором і боржником, а саме право вимагати від боржника виконання грошових зобовязань, передбачених договором, на суму 768438,46грн., з яких 745944,49грн. основного боргу та 22493,97грн. неустойки.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що право вимоги, що відступається, включене до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Металіст-Будметалконструкція» згідно з ухвалою господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року у справі № 922/1350/14 (справа про банкрутство ТОВ «Металіст-БМК»). За цим договором до нового кредитора переходять усі права, набуті первісним кредитором у звязку із належністю йому права вимоги, що відступається за цим договором, в тому числі, але не виключно, права кредитора боржника, належні первісному кредитору у провадженні у справі про банкрутство боржника (№ 922/1350/14).

Згідно даних Діловодства спеціалізованого суду, ухвалою господарського суду Харківської області від 29.07.2015 р. у справі № 922/1350/14 (справа про банкрутство ТОВ «Металіст-БМК») на підставі договору, було замінено конкурсного кредитора ТОВ "Металіст - Будметалконструкція" Товариство з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (позивач у даній справі) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алюмбуд" (відповідач у даній справі) щодо грошових вимог на загальну суму 768 438,46 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору новий кредитор зобовязується компенсувати первісному кредиторові номінальний розмір величини вартості відступлених на користь нового кредитора грошових вимог до боржника шляхом сплати на користь первісного кредитора грошових коштів в розмірі 100% відступлених грошових вимог, що складає 768438,46 грн.

Додатком № 1 до договору сторони встановили графік виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, а саме: до 04.02.2015 р. включно 20000,00 грн.; 23-27.02.2015 р. 20000,00 грн.; 20-30.03.2015 р. 20000,00 грн.; 20-30.04.2015 р. 20000,00 грн.; 25-29,05.2015 р. 30000,00 грн.; 22-30.06.2015 р. 40000,00 грн.; 20-31.07.2015 р. 60000,00 грн.; 24-31.08.2015 р. 60000,00 грн.; 31-30.09.2015 р. 80000,00 грн.; 26-31.10.2015 р. 80000,00 грн.; 23-30.11.2015 р. 100000,00 грн.; 21-25.12.2015 р. 100000,00 грн.; 25-29.01.2016 р. 70000,00 грн.; 22-26.02.2016 р. 88438,46 грн.

В пункті 2.1 договору сторони домовились, що виконання новим кредитором своїх грошових зобовязань за цим договором здійснюється безпосередньо первісному кредиторові та/або уповноваженій ним на прийняття виконання особі на підставі довіреності, виданої первісним кредитором. Виконання, здійснене на користь уповноваженої особи, вважається таким, що здійснене на користь первісного кредитора.

Позивач стверджує, що відповідач частково розрахувався за договором у сумі 52000,00 грн., що призвело до виникнення заборгованості по 3, 4 та 5 платежам в сумі 58000,00 грн., яка утворилася на момент звернення з позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи є несплаченою.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Наявний в матеріалах справи договір свідчить, що позивач відступів відповідачу на відплатній основі вимоги до ТОВ «Металіст-Будметалконструкція», які включено до реєстру вимог кредиторів останнього згідно з ухвалою господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року у справі № 922/1350/14 (справа про банкрутство ТОВ «Металіст-Будметалконструкція»).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В договорі сторони домовились, що відповідач має сплатити на користь позивача суму коштів в розмірі 100% відступлених грошових вимог, що складає 768438,46 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В погодженому сторонами графіку, відповідач свої грошові зобовязання мав виконати в наступні строки: до 04.02.2015р. включно 20000,00грн.; 23-27.02.2015р. 20000,00грн.; 20-30.03.2015р. 20000,00грн.; 20-30.04.2015р. 20000,00грн.; 25-29,05.2015р. 30000,00грн.; 22-30.06.2015р. 40000,00грн.; 20-31.07.2015р. 60000,00грн.; 24-31.08.2015р. 60000,00грн.; 31-30.09.2015р. 80000,00грн.; 26-31.10.2015р. 80000,00грн.; 23-30.11.2015р. 100000,00грн.; 21-25.12.2015р. 100000,00грн.; 25-29.01.2016р. 70000,00грн.; 22-26.02.2016р. 88438,46грн.

Позивач стверджує, що відповідач частково виконав свої грошові зобовязання за договором, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 58000,00 грн. Відповідні обставини відповідач не заперечує та не спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив своє грошове зобовязання перед позивачем за договором на суму 58000,00 грн., а від так позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на неможливість виконання зобовязань з оплати через невиконання позивачем обовязку з передачі документів, що засвідчують права, які передаються, у звязку з зустрічним характером взаємних зобовязань, базуються на довільному тлумаченні норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За змістом укладеного сторонами договору виконання зобовязань з оплати не обумовлено ні одночасним, ні навіть послідовним виконанням зобовязання з передачі документів, що засвідчують права, які передаються.

Обовязок з передачі документів є одним з обовязків позивача та не створює обєктивної неможливості виконання відповідачем зобовязань з оплати.

Так, відповідачем були проведені часткові оплати за договором, за захистом своїх прав на отримання документів відповідач не звертався.

Викладене унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ст. 538 ЦК України, як на те посилається відповідач, зупинення виконання відповідачем взятих на себе зобовязань з оплати, а отже унеможливлює і відмову у задоволенні позовних вимог з цих підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України. Даною нормою визначено, що судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно в повному обсязі, а саме в сумі 1827,00грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 175, 231-232 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 549-552, 610-612, 625, 629 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Алюмбуд (61007, м. Харків, вул. Північна (Свістуна), 11, кож ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метали і полімери (94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 4-А, ) 58000,00грн. боргу, судовий збір в сумі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_2