ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Справа № 907/135/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- Мирутенка О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз", м. Львів від 28.04.2015р.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 15.04.2015р.

у справі № 907/135/15

за позовом прокурора Іршавського району в інтересах держави в особі Іршавської міської ради, м. Іршава

до відповідача: публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз", м. Львів

про внесення змін в умови договору оренди земельної ділянки від 23.05.2007р. в частині пункту 2.2 та 4.1 договору із викладенням їх в новій редакції,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Яворський Я.Т. - ст.прокурор відділу

від позивача: не з'явився

від відповідача: Гевко А.В. - представник

12.05.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз" на рішення господарського суду Закарпатської області від 15.04.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 14.05.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 09.06.2015р.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. розгляд справи було відкладено до 23.06.2015р.

У зв'язку із перебуванням судді Кравчук Н.М. у відпустці, розпорядженням в.о.голови Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №907/135/15 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Мирутенко О.Л. та Якімець Г.Г.

В судовому засіданні 23.06.2015р. розгляд справи відкладено до 21.07.2015р.

Зважаючи на перебування судді Якімець Г.Г. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №907/135/15 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Розгляд справи ухвалою суду від 21.07.2015р. відкладено до 04.08.2015р.

В судове засідання 04.08.2015р. з'явилися прокурор та представник відповідача, яким роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України та які надали суду усні пояснення.

Позивач в жодне судове засідання не забезпечив явки свого уповноваженого представника. При цьому, 04.08.2015р. (вх.№01-14/277/15) на адресу суд поступило клопотання Іршавської міської ради від 03.08.2015р. про розгляд справи без участі її представника. Зважаючи на те, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, а також на заявлене ним клопотання, колегія вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15 квітня 2015 року у справі №907/135/15 (суддя Ремецькі О.Ф.) позовні вимоги прокурора Іршавського району задоволено частково та внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 23.05.2007р., укладеного між Іршавської міською радою та ПАТ „Концерн „Галнафтогаз", який зареєстрований Іршавської районною філією ДП „Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" за №-007 шляхом викладення пунктів 2.2 та 4.1 договору у наступній редакції: - „Пункт 2.2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 888475грн, відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Управлінням Держкомзему у Іршавському районі від 06.02.2015 №34-704-04-571/2-15."; - „Пункт 4.1. Орендна плата згідно з рішенням Іршавської міської ради від 14.05.2014 №1329 становить 12% відсотків від нормативної грошової оцінки і вноситься орендарем у грошовій формі, що складає 106617грн в рік.". Крім цього, стягнено з публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз" в дохід Державного бюджету України 1218грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз" оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому скаржник стверджує про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що ні чинним законодавством України, ні умовами спірного договору оренди земельної ділянки не передбачено, як підставу для внесення змін до договору, прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження нової нормативно грошової оцінки землі. Скаржник також покликається на безпідставність висновку місцевого господарського суду про те, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною за рішенням органу місцевого самоврядування.

У письмових відзивах на апеляційну скаргу від 18.06.2015р. №02-24/738 (вх. №01-04/3915/15 від 19.06.2015р.) Іршавська міська рада та від 18.06.2015р. за вих..№76/1571вих15 (вх.№01-04/3916/15 від 19.06.2015р.) прокурор Іршавського району спростовують доводи скаржника та просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В судовому засіданні 04.08.2015р. прокурор усно заперечив доводи скаржника та просив залишити оскаржуване рішення господарського суду Закарпатської області без змін.

Натомість представник відповідача просив задоволити апеляційну скаргу повністю, скасувати оскаржуване рішення та в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 15.04.2015р. у справі №907/135/15 слід частково змінити, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2007 року між Іршавською міською радою та ПАТ „Концерн „Галнафтогаз" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,3500 га. за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, м. Іршава, вул. Шевченка, б/н, який 13.06.2007 року зареєстрований Іршавською районною філією ДП „Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" за №-007.

Згідно п.2.2 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 144555,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору земельна ділянка передається в оренду терміном на 5 років. Згідно п.4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14455,00 грн. в рік.

Пунктом 1 рішення 18-ої позачергової сесії VІ-го скликання Іршавської міської ради № 605 від 30 травня 2012 року поновлено (продовжено) строк дії договору оренди земельної ділянки від 15.06.2007 №-007 несільськогосподарського призначення в м.Іршава, вул. Шевченка, 133 строком на 5 років, загальною площею 0,3500 га наданої в користування ПАТ "Концерн Галнафтогаз" для обслуговування АЗС стаціонарного типу, а п.2 даного рішення встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою 5,50грн. за 1 кв.м. на рік загальною сумою 19250,00 грн., пунктом 3 рішення - зобов'язано ПАТ "Концерн Галнафтогаз" укласти додаткову угоду у відповідності до ст.96 Земельного кодексу України.

Рішенням виконавчого комітету Іршавської міської ради №240 від 27.06.2008р. вищезаначеній земельній ділянці присвоєно поштову адресу - м.Іршава, вул.Шевченка, 133.

Рішенням 23-ої позачергової сесії VІ-го скликання Іршавської міської ради №6754 від 30 листопада 2012 року затверджено технічну документацію по грошовій оцінці земель населеного пункту Іршава та створено чотири економіко-планувальні зони в м. Іршава, вартість одного квадратного метра земель яких відповідно становить І зона - 82,11грн/м.кв., II зона - 76,29грн/м.кв., III зона - 69,03грн/м.кв., ІV зона - 64,67грн/м.кв.

Рішенням 36-ої позачергової сесії VІ-го скликання Іршавської міської ради № 1329 від 14 травня 2014 року, п.1 затверджено розміри відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за землю, а саме - для земель комерційного призначення у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки землі.

22.10.2014 року Іршавською міською радою на адресу відповідача було направлено лист (вих.№01-8/1018) про зміну орендної плати за земельні ділянки комунальної власності та пропозицією укласти додаткову угоду до договору. Листом від 20.01.2015 року (вих.01-8/45) відповідачу направлено повторну пропозицію щодо укладення додаткової угоди (а.с.31,32).

Однак, відповіді на наведені пропозиції укласти додаткову угоду Іршавська міська рада не отримала, а отже, між міською радою та відповідачем не досягнуто згоди щодо встановлення нового розміру орендної плати відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом та не більше 12 % нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.14.1.125 ст.14 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка використовується при визначенні розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Також, пунктами 34 та 35 ч.1 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування" визначено виключну компетенцію міської ради щодо вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Судом встановлено, що в п.4.4 договору про оренду землі сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається, зокрема у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Відповідно до п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.11 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, нормами законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Податковий кодекс України визначає, що річна сума платежу не може бути меншою 3% та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (пункт 2.19) вбачається, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому порядку.

У визначених законом випадках застосовуються ціни, які встановлюються або регулюються уповноваженими органами виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковим до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Частиною 1 ст.73 Закону України „Про місцеве самоврядування" передбачено, що акт ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної , міської, районної у місті (у разі її створення) ради прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованим на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Зважаючи на викладене вище, та враховуючи, що відповідач ухилився від виконання рішень Іршавської міської ради №6754 від 30.11.2012р. та №1329 від 14 травня 2014 року, які є чинними, а отже обов'язковим до виконання, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог. При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про задоволення вимог прокурора повністю, однак в резолютивній частині рішення зазначено про часткове задоволення позову, у зв'язку з чим, в цій частині рішення господарського суду Закарпатської області слід змінити.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються. Зокрема твердження відповідача, щодо відсутності у договорі оренди положень, що передбачають внесення змін до договору оренди у зв'язку із зміною нормативно-грошової оцінки спростовуються умовами укладеного договору (п.4.4).

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз" залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103-105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз" залишити без задоволення.

2. Змінити рішення господарського суду Закарпатської області від 15.04.2015 року у справі №907/135/15 та викласти п.1 резолютивної частини цього рішення в наступній редакції: «Позов задоволити повністю». В решті рішення господарського суду Закарпатської області від 15.04.2015 року у справі №907/135/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 06.08.2015р.