донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.08.2015 справа №20/160

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від ДВС:не зявився не зявився ОСОБА_4 , за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДержавної виконавчої служби України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від27.05.2015р.
у справі№ 20/160 /суддя Гончаренко С.А./
за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Маріуполь Донецької області
до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу, м.Маріуполь Донецької області
простягнення 28 429 110,28грн.
за участюДержавної виконавчої служби України, м. Київ

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулося до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби України від 25.03.2015р. № 249/12, в якій просить поновити строк для оскарження постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП № 27769737 (справа № 20/160); визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в межах накладення арешту по ВП № 27769737 (справа № 20/160); скасувати постанову про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160) та зняти арешт з коштів на рахунках відкритих КП «Компанія «Вода Донбасу» через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 27769737.

Ухвалою від 31.03.2015р. поновлено пропущений строк на подання скарги та прийнято скаргу до провадження (а.с.178-179 т.1).

У судовому засіданні 27.05.2015р. відповідачем надано суду заяву про зміну предмету скарги на дії ДВС від 21.05.2015р.,якою просило суд:

- поновити строк для оскарження постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., винесеної на виконання ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП № 27769737 (справа № 20/160);

- визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., винесеної на виконання ЗВП №41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160);

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., винесену на виконання ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160);

- зняти арешт з коштів на рахунках відкритих КП «Компанія «Вода Донбасу» через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по ВП 27769737.

Ухвалою господарського суду Запорізької області по справі № 20/160 від 27.05.2015р. (суддя Гончаренко С.А.) скарга на дії державної виконавчої служби задоволено частково; визнано неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 02.02.2015р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160); скасовано постанову про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 02.02.2015р. на суму 392 819 005,25грн. в межах накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160); в іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державна виконавча служба звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права, оскільки відповідачем не доведено неправомірність дій державного виконавця при винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р. та в порушення вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник не повідомив державного виконавця про виконання рішення суду. Також скаржник вказує про наявність залишку заборгованості за ВП № 37769737 у сумі 30 929 977,91грн., з яких 2 811 816,17грн. виконавчий збір.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2015р. порушено апеляційне провадження по справі № 20/160 та поновлено процесуальний строк на подачу апеляційної скарги.

Представник заявника апеляційної скарги у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив апеляційний суд скасувати ухвалу суду від 27.05.2015р. та відмовити боржнику у задоволенні скарги на дії Державної виконавчої служби України.

В судове засідання представники відповідача та позивача не зявилися, з клопотаннями про відкладання розгляду скарги до суду не зверталися. Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду явка сторін не була визнана обовязковою. Враховуючи вище викладене та приймачі до уваги, що скарги на ухвали місцевого господарського суду повинні бути розглянуті протягом 15 днів (ст. 102 ГПК України) судова колегія вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності представників сторін.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду (ст.106 ГПК України).

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду (ст.101 ГПК України).

Дослідивши обставини справи, вислухавши пояснення заявника апеляційної скарги, апеляційну скаргу, судова колегія зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.09.2010р. у справі №20/160 частково задоволено позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу». Стягнуто на користь позивача 28 118 161,74грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію. На виконання зазначеного рішення видано наказ 14.09.2010р.

26.07.2011р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27769737 з виконання наказу господарського суду Донецького області від 14.09.2010 р. № 20/160

Зазначеною постановою боржнику для самостійного виконання рішення надався строк до семи днів з моменту винесення постанови.

12.12.2013р. на підставі ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на той час) державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 27769737 до зведеного виконавчого провадження ЗВП №41211546.

08.09.2014 державний виконавець на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадження ВП № 27769737 у розмірі 2 811 816,17 грн.

Державним виконавцем 09.09.2014р. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Постановою від 05.11.2014р. державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

02.02.2015р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 у межах суми 392 819 005,25 грн., відкритих банківських установах.

За результатами розгляду вказаної скарги 27.05.2015р. судом прийнято ухвалу, якою частково задоволено скаргу КП «Компанія «Вода Донбасу» на дії Державної виконавчої служби України; визнано неправомірними дії ДВС України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 02.02.2015р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160); скасовано постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., винесену на виконання ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №27769737 (справа № 20/160); в іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що в частині задоволення скарги, що відповідач добровільно виконав рішення суду у справі № 20/160 у 2012 році, тобто до прийняття спірної постанови. В частині відмови у задоволенні скарги послався, що вирішення питання про зняття арешту є компетенцією державного виконавця.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Як свідчать матеріали справи при звернення до господарського суду боржник заявив клопотання про поновлення строку, яке було задоволено ухвалою місцевого господарського суду від 31.03.2015р.

За приписами ст. 6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Відповідно до ст. 57 зазначеного закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети

В силу приписів ст. 65 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на майно та кошти боржника здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Як встановлено господарським судом КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за рішенням суду від 02.09.2010р. у справі № 20/160 у сумі 28 118 161,74грн. сплачена у добровільному порядку на підставі договору № 517Е/32 про організацію взаєморозрахунків від 27.06.2012р., який укладений на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. № 517. В підтвердження виконання умов указаного договору відповідачем надано копію платіжного доручення № 1 від 24.09.2012р. (а.с.147 т.1).

З наявних у матеріалах справи № 20/160 документів, боржник повідомляв Державну виконавчу службу України про добровільне виконання рішення у справі № 20/160 шляхом направлення на адресу служби листа від 04.10.2012р. №03/01/2732 з додатками виконаних виконавчих проваджень та копій платіжних доручень (а.с.79 т. 2). Факт направлення вказаного листа підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції за 2012 рік (а.с.81-82 т.2).

Крім того, КП «Компанія «Вода Донбасу» на вимогу відділу ПВР Державної виконавчої служби України від 23.05.2014р. № 41211546/5 повідомило листом від 30.05.2014р. № 03/вх 1-152-14 про самостійне погашення боргу по всіх виконавчих провадженнях, що знаходяться на виконанні відділу ПВР ДВС України на суму 362 024 024,80грн. з додаванням реєстру із зазначенням суми по кожній справі, в тому числі по ВП №27769737 (справа № 20/160).

З огляду на наведене, є необґрунтованими доводи апелянта щодо недоведеності КП «Компанія «Вода Донбасу» про повідомлення державного виконавця добровільного виконання рішення у справі № 20/160, тому відхиляються апеляційним судом, оскільки судом першої інстанції встановлений факт добровільної оплати боржником заборгованості за рішенням по справі № 20/160 з вчасним повідомленням державного виконавця більш ніж за 2 роки до винесення постанови від 02.02.2015р. про арешт коштів боржника.

Отже, вчинені державним виконавцем вказують на неправомірність дій при винесенні постанови від 02.02.2015р. в частині накладення арешту коштів боржника у справі № 20/160, що призвело до порушення прав боржника щодо вільного користування та розпорядження грошовими коштами, які обраховуються на рахунках відкритих у банківських установах. Тому господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги відповідача на дії Державної виконавчої служби України в частині визнання неправомірними дії виконавчої служби щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25грн. в частині накладення арешту по ВП № 27769737 (справа № 20/160) та скасування постанови державного виконавця від 02.02.2015р. в цій частині.

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами господарського суду Запорізької області в частині відмови у задоволенні скарги про зняття арешту та зазначає наступне.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Статтею 52 Закону України передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Частиною 2 статті 57 вказаного Закону встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Доказів на виконання вимог ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» до суду не надано.

Крім того, у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, зняття арешту з рахунків боржника в межах виконавчого провадження №27769737 у справі № 20/160 здійснюється виключно державною виконавчою службою, оскільки господарський суд при розгляді таких заяв не наділений повноваженнями по вчиненню дій, пов'язаних із здійсненням виконавчого провадження.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 08.01.2014р. у справі № 7/163.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновки господарського суду Запорізької області, викладені в ухвалі від 27.05.2015р., правомірними та обґрунтованими, які прийнятті у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Тому ухвала суду від 27.05.2015р. у справі № 20/160 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державної виконавчої служби України, м. Київ залишається без задоволення через її необґрунтованість.

Витрати за подачу апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. у справі №20/160 покласти на заявника апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 49, 91, 98, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України, м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. у справі №20/160 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. у справі № 20/160 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили на адресу Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: А.М. Мясищев

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу, 1. відповідачу

1. ДВС, 1. у справу

1. ГСЗО, 1. ДАГС