ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 серпня 2015 р. Справа № 909/40/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. ,

секретар судового засідання Кучма І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства

"Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"

вул. Б.Хмельницького, 59А, м. Івано-Франківськ, 76007

про стягнення заборгованості у розмірі 7 672 443 грн. 46 коп., з яких:

6 227 359 грн. 11 коп. - заборгованість за поставлений природний газ;

512 123 грн. 10 коп. - пеня; 611 128 грн. 20 коп. - штраф;

288 627 грн. 54 коп. - 3% річних; 33 205 грн. 51 коп. - інфляційні втрати

за участю :

від скаржника (позивача) представники не з'явились;

від боржника (відповідача): Нищей Н.Ю. - юрисконсульт І-ї категорії юридичного відділу, (довіреність № 164-2/14 від 19.06.14).

від державної виконавчої служби: представники не з"явилися;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2014 стягнуто з державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 6227359,11 грн. заборгованості за поставлений природний газ, 256061,55 грн. пені, 305564,10 грн. штрафу, 288627,54 грн. 3% річних, 26702,47 грн. інфляційних втрат. В решті позову про стягнення 256061,55 грн. пені, 305564,10 грн. штрафу та 6503,04 грн. інфляційних втрат - відмовлено.

Постановою колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.2014 рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.07.2014 постанова апеляційної інстанції залишена без змін.

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, якій просило: визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови від 18.12.2014 про зупинення виконавчого провадження ВП №45424384 з виконання наказу №734 від 18.06.2014; визнати незаконною та скасувати постанову 18.12.2014 про зупинення виконавчого провадження ВП №45424384 з виконання наказу №734 від 18.06.2014; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області поновити виконавче провадження ВП №45424384 з виконання наказу №734 від 18.06.2014 про що винести відповідну постанову.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2015 (суддя Кавлак І.П.) в задоволенні скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області відмовлено.

Постановою колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 ухвалу господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.15р. постанову від 02.04.15р. ЛАГС та ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.15р. скасовано і справу направлено на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

На підставі автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді Шкіндера П.А.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.07.15 розгляд скарги призначено на 28.07.15, відповідно до приписів ч.2 ст. 121-2 ГПК України.

Представник скаржника (позивача) та представник державної виконавчої служби в судове засідання 28.07.15 та 03.08.15р не з'явився, причин неприбуття суду не повідомив.

Розглянувши матеріали скарги та матеріали справи в цілому, заслухавши представника відповідача, суд виходить наступного.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження ВП №45424384 з виконання наказу №734 господарського суду Івано-Франківської області від 18.05.14р. у справі 909/40/14, виданого на виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.14р. за якою Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто 6 227 359,11 грн. - заборгованості за поставлений природний газ, 256 061,55 грн. - пені, 305564,10 - 7% штрафу, 288 627,54грн. - 3% річних, 26 702,47 грн. - інфляційних та 68 764,94 грн. - судового збору.

08 грудня 2014 року державним виконавцем Гундяком Т.Д. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 45424384 з виконання Наказу.

Підставою для зупинення виконавчого провадження ВП № 45424384 стало включення Боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу (далі також підприємства ПЕК) до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості (далі також Реєстр) відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

При цьому, вказаною нормою Закону слід керуватися з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 13.12.12 № 18-рп/2012 у справі J№ 1-26/2012, відповідно до якого: «...положення п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 04. 99 № 606-XIV з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 cm. 1, ч. 2 ст. 2, абзацу б п. 3.7 ст. З Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.05 № 2711-IVз наступними змінами треба розуміти так, що:

- обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»;

- внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» .

Тобто, з положень п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», Рішення Конституційного суду України 13.12.12 № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012 вбачається, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню в порядку п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» щодо заборгованості підприємств ПЕК, яка по-перше - визначена законом України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а по-друге - є заборгованістю за енергоносії.

П. 1.4 ст. І Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» встановлено, що в розумінні цього Закону заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка:

1) підлягаєсплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в паливно-енергетичному комплексі;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів;

6) є заборгованістю казенних підприємств, у тому числі тих, які були казенними станом на 1 січня 2011 року, за зобов'язаннями з оплати електричної енергії у розмірі станом на 1 липня 2011 року, що є непогашеними на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань врегулювання заборгованості за електричну енергію».

Поняття розрахункової дати визначено у п. 1.8. статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відповідно до якого розрахункова дата - дата фіксації учасниками розрахунків сум кредиторської та дебіторської заборгованостей, що належать до погашення з використанням передбачених цим Законом механізмів; розрахунковою датою встановлюється 1 січня 2013 року, а для казенних підприємств, у тому числі тих, які були казенними станом на 1 січня 2011 року, за зобов'язаннями з оплати електричної енергії - 1 липня 2011 року.

Тобто, з положень Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», Закону України «Про виконавче провадження» та враховуючи Рішення Конституційного суду України 13.12.12 № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012 щодо порядку застосування цих законів у сукупності слідує, що зупинення виконавчого провадження в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу» можливе лише щодо тієї заборгованості Боржника, яка визначена цим Законом - підпадає під визначення заборгованості, викладене у п. 1.4 ст. 1 цього Закону, та, окрім іншого, підтверджена учасниками розрахунків станом на розрахункову дату - 01 січня 2013 року.

При цьому, загальна сума заборгованості, стягнутої за рішенням суду у справі № 909/40/14 не була підтверджена учасниками розрахунків - Стягувачем та Боржником станом на 01.01.13, що є свідченням того, що ця заборгованість не підпадає під визначення заборгованості в розумінні Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а отже до порядку стягнення вказаної заборгованості (в тому числі в порядку виконавчого провадження) не розповсюджуються приписи Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Зазначене свідчить про те, що органом ДВС безпідставно не було застосовано а отже і порушено приписи п. 1.4, п. 1.8 ст. 1 ст. Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно- енергетичного комплексу", що в свою чергу призвело зупинення виконавчого провадження ВП № 45424384 та винесення оскаржуваної Постанови.

Заборгованість (основного боргу, 3% річних, пені, та судового збору) за вказаним рішенням суду, то вона утворилася внаслідок неналежного виконання Боржником своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2308/11 від 30.09.11, а саме: у зв'язку з неповною та невчасною оплатою за поставлений Стягувачем за цим договором природний газ. Відповідно до п. 6.1 вказаного договору остаточні розрахунки за поставлений природний газ повинні здійснюватись Боржником щомісяця до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Тому штрафні санкції, 3% річних, інфляційні нарахування здійснюються Національною акціонерною Компанією "Нафтогаз України" окремо за кожен місяць прострочення оплати з урахуванням кількості днів прострочення та часткової оплати заборгованості Боржником.

Слід також зазначити, що у даній справі Стягувачем, зокрема, до стягнення було нараховано, а судом задоволено:

- інфляційні нарахування за період з 16.11.12 по 15.01.13

Таким чином стягнута за рішенням суду заборгованість в частині 26 702,47 грн. інфляційних нарахувань була нарахована Стягувачем після 01.01.13 року.

Оскільки Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», не поширює свою дію на забргованість яка виникла на 01.01.13 , а тому не може бути застосований в частині зупинення виконавчого провадження в частині стягнення суми 26 702,47 грн. інфляційних нарахувань .

Крім того наказ господарського суду Івано-Франківської області виданий останнім на виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.14 у справі № 909/40/14, яке в силу положень ст. 85, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили 05.06.14.

До винесення рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.14 та набрання ним законної сили, так само як і станом на розрахункову дату - 01.01.13 заборгованість за наказом не була підтверджена учасниками розрахунків: Стягувачем та Боржником.

При цьому слід зазначити, що кошти, стягнуті з боржника в якості інфляційних нарахувань, не визначені Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно- енергетичного комплексу" як заборгованість за енергоносії.

Таким чином, заборгованість (в розумінні положень закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"), стягнення якої є предметом виконавчого провадження ВП № 45424384 та щодо стягнення якої це виконавче провадження, наразі, зупинене, станом на розрахункову дату не існувала, учасниками розрахунків (Сгягувачем та Боржником) підтверджена не була, а тому на порядок стягнення цієї заборгованості, в тому числі на порядок виконання судового наказу щодо їх стягнення, не розповсюджуються п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Отже оскаржувана Постанова свідчить про те, що при її прийнятті органом ДВС порушено вимоги ст. 37, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки останній не мав законних підстав зупиняти виконавче провадження ВП № 45424384 зі стягнення заборгованості з тих лише обставин, що Боржник внесений до реєстру підприємств ПЕК.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Однак наведені вище обставини ставлять під сумнів неупередженість державного виконавця та законність його дій при прийнятті оскаржуваної постанови, а також свідчать про те, що Постанова про зупинення виконавчого провадження від 08.12.14 ВП № 45424384 є безпідставною та порушує права і законні інтереси Стягувача.

Згідно ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем. боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо.

Оскаржувана Постанова від 08.12.14 ВП № 41463036 надійшла на адресу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" лише 17.12.14, про що свідчать відбитки штаму вхідної кореспонденції Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України на оскаржуваній постанові та на супровідному листі від 08.12.14 № 04-1-12/5268.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Керуючись ст. 86 , ст.1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано- Франківській області задовольнити частково.

2.Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано- Франківській області щодо винесення Постанови від 08.12.14 про зупинення виконавчого провадження ВП №45424384 з виконання наказу №734 господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.14 у справі № 909/40/14;

4. Визнати незаконною Постанову від 08.12.14 про зупинення виконавчого провадження в частині стягнення інфляційних нарахувань за період з 16.11.12 по 15.01.13. в сумі 26 702,47 грн. ВП №45424384 з виконання наказу №734 господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.14 у справі № 909/40/14 ;

5. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області вчинити дії у відповідності до Закону України "про виконавче провадження".

В решті скаргу - відхилити.

Суддя Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кучма І. І. 06.08.15