ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.15 Справа № 904/8703/14

За заявою: Державної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України" про відстрочку виконання рішення суду від 08.12.2015 у справі № 904/8703/14:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медгарант", м. Київ

до Державної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України", м. Дніпропетровськ

про стягнення 6018192, 12 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача (заявника): Діденко В.І. - в.о. директора

Бойко Г.В. - представник за дов. № 01-01/1342 від 30.07.15

Мазур В.І. - представник за дов. № 1355 від 10.08.15

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медгарант" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України" про стягнення 5095340 грн. основного боргу, 788301, 48 грн. інфляційних втрат, 134550, 64 грн. трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2014 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Держаної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгарант» основний борг у розмірі 5095340 грн., три відсотки річних у розмірі 134550, 64 грн., інфляційні втрати у сумі 788301, 48 грн. та 73080 грн. витрат по сплаті судового збору.

26.15.2014 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2014 було видано наказ.

31.07.2015 через канцелярію господарського суду від Державної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду від 08.12.2014 у справі № 904/8703/14, в якій відповідач просить суд відстрочити виконання рішення до 31.12.2015. В даній заяві відповідач у справі посилається на те, що він є бюджетною установою, на сьогодні бюджетом не передбачено видатків на оплату медичного обладнання, за яке з відповідача були стягнуті кошти, і без бюджетного фінансування, яке було передбачено кошторисом на 2014 рік відповідач не зможе сплатити заборгованість; у зв'язку з блокуванням Казначейською службою рахунків заявника, що викликало проблеми в його роботі, які дуже негативно позначились на наданні медичних послуг населенню за профілем установи. А тому заявник просить відстрочити виконання рішення суду до 31.12.2014 (до моменту перерозподілу бюджетних видатків (або прийняття бюджету на 2016 рік, де ці видатки будуть передбачені).

Ухвалою суду від 03.08.2015 заяву було прийнято до розгляду та її розгляд призначено на 10.08.2015.

10.08.2015 засобами факсимільного зв'язку від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви у зв'язку з тим, що ухвалу про призначення розгляду даної заяви ним було утримано лише 06.08.2015, ТОВ "Медгарант" не отримувало примірника заяви Державної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України про відстрочку виконання рішення суду, а тому не мало можливості підготувати відзив на дану заяву. Також, ТОВ "Медгарант" у клопотанні про відкладення розгляду заяви зазначило, що заперечує проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду.

10.08.2015 засобом факсимільного зв'язку від ТОВ "Медгарант" надійшов відзив на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якому він зазначив, що заперечує проти задоволення даної заяви, оскільки факт того, що боржник є державною установою та фінансується із бюджету не надає йому ніяких переваг перед позивачем, який власними засобами здійснює свою господарську діяльність.

Відстрочка виконання рішення суду призведе до великих збитків позивача у справі, унеможливить виконання ним зобов'язань, взятих на себе перед іншими контрагентами.

Позивач у справі у судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача (заявника) підтримав заяву про відстрочку виконання рішення суду та просив її задовольнити.

Відповідно до частини 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 9) застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке: відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

При розгляді заяви відповідача про відстрочку виконання рішення, судом враховано правові позиції, що викладені у пункті 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 та визначено, що підставами для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі.

Ці дані, зокрема, встановлюються на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач є державною установою, що фінансується за рахунок Державного бюджету України, основною діяльністю якої є надання медичних послуг населенню України. До матеріалів справи залучені письмові неодноразові звернення відповідача до Національної Академії медичних наук України, Верховної Ради України та Міністерства Фінансів України щодо спрямування видатків на погашення кредиторської заборгованості підприємства (арк. с. 108-111).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2014 у справі № 904/8703/14 до 31.12.2015.

При задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, судом враховано мінімальну ступінь вини відповідача у виникненні спору, майновий стан сторін, а також те, що сума присуджена до стягнення є значною, а негайне виконання рішення у даній справі може спричинити зупинення фінансово-господарської діяльності відповідача, що взагалі призведе до порушення права людини на охорону здоров'я та медичну допомогу, яке гарантовано ст. 49 Конституції України.

Щодо клопотання позивача у справі про відкладення розгляду заяви, господарський суд відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що строк розгляду заяв про відстрочку виконання рішення суду, відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, обмежений десятиденним терміном.

Відповідач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відстрочку виконання рішення суду 31.07.2015. про що свідчить штамп вхідної кореспонденції канцелярію суду (арк. с. 100). Ухвалою суду від 03.08.2015 дану заяву прийнято до розгляду. Таким чином, строк розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду, з урахуванням вимог ст. 121 ГПК України, спливає 13.08.2015.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної установи "Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України" про відстрочку виконання рішення суду від 08.12.2014 у справі № 904/8703/14 задовольнити.

Відстрочити виконання рішення суду від 08.12.2015 у справі № 904/8703/14 до 31.12.2015.

Відстрочка виконання рішення, згідно п. 2 резолютивної частини даної ухвали, не позбавляє боржника можливості погашення боргу в буд-який час, до закінчення зазначеного строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Ярошенко