ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" серпня 2015 р.Справа № 916/2173/15

Позивач: Комунальне підприємство „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки"

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Про: стягнення 12674,26 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: Дергачева А.В. - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 12674,26 грн., з яких: 3950,67 грн. боргу з орендної плати; 4041,63 грн. сплати 3% та 4708,69 грн. інфляційних

Відповідач відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно статті 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

01.03.2010 року між КП ЖКС „Черемушки" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 5/2 „експлуатаційних витрат (про повернення ПЕВ) балансоутримувачу орендарями (власниками) не житлових приміщенрь в будинках міської ради"

Предметом вказаного договору було повернення власником (відповідачем по справі) експлуатаційних витрат на утримання при будинкової території пропорційно займаної відповідачем площі приміщення у 45,3кв.м. першого поверху, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.4 та п.3.1. цього договору ФОП ОСОБА_1 зобов'язалась своєчасно перераховувати плату щомісячно в розмірі, передбачених у Додатку № 1 до договору (66,95грн.) не пізніше 15 числа поточного місяця.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з березня 2010р. по березень 2015р. включно в розмірі 3950,67грн.

При цьому, позивачем в розрахунку з жовтня 2014р. по березень 2015р. включно нараховано борг, виходячи з розміру експлуатаційних витрат в сумі 68,31грн. за місяць. Однак, доказів погодження відповідача з таким розміром відшкодування експлуатаційних витрат та внесення відповідних змін до умов вищевказаного договору - позивачем не надано, хоча пунктом 2.3. договору передбачено, що тарифи на ПЕВ змінюються на 01 січня кожного року протягом строку дії договору... На підставі нових тарифів змінюється розрахунок платні з ПЕВ у додатку № 1 до цього договору. Відповідно ж до п.5.3. договору - його зміна або розірвання можуть мати місце лише за погодженням сторін.

Таким чином, борг відповідача по експлуатаційним витратам за період з березня 2010р.по березень 2015р. включно (61 місяць), з урахуванням його часткового погашення відповідачем в сумі 300грн. та погодженого сторонами тарифу у 66,95грн. за місяць, - становить 3783,95грн. (66,95грн. х 61 місяць - 300грн. = 3783,95).

Вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 4041,63грн. сплати 3% річних за 455 днів прострочення по грошовому зобов`язанню та 4708,69грн. інфляційних.

Між тим, до суми інфляційного збільшення позивачем безпідставно включено і суму боргу на яку нараховувались інфляційні, а при розрахунку 3% річних не враховано, що річні слід розраховувати, виходячи з процентної ставки у 3% за рік, тобто, за 365 днів у пропорції за кожен день прострочення.

Крім того, інфляційні та 3% річних нараховано на суму більшу ніж існуюча заборгованість відповідача перед позивачем.

Таким чином, на користь позивача з відповідача слід стягнути: - 756,79грн. інфляційних (3783,95грн. х 1,2 (сукупний індекс інфляції) - 3783,95грн. = 756,79грн.);

- 141,51грн. (3783,95грн. х 3% : 365днів х 455 днів прострочення = 141,51грн.)

На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1) на користь Комунальне підприємство „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки" (65074, м. Одеса, вул. Гайдара, 38 „а", код 35303278): 3783гривні 95 коп. боргу; 756 гривень 79 коп. інфляційних, 141 гривню51коп. сплати 3% річних та 674гривні 89коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин