РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2015Справа №910/14576/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудконтракт»
простягнення 930 848,51 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Кренць О.С. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни (надалі - «Банк») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудконтракт» (надалі - «Товариство») про стягнення 930 848,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконані роботи за договором підряду на проектні та вишукувальні роботи від 15.04.2013 р., у зв'язку з чим позивач вказує на обов'язок відповідача повернути суму попередньої оплати у розмірі 904 097,14 грн. Крім того, прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 26 751,37 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 08.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.07.2015 р. розгляд справи відкладено на 07.08.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав додаткові докази та пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься на офіційному веб-порталі Міністерства юстиції України, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Одночасно, ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, незважаючи на те, що відповідач у судові засідання 08.07.2015 р. та 07.08.2015 р. не з'явився, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

В судовому засіданні 07.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2013 р. між ПАТ «КБ «Надра» (замовник) та ТОВ «Укрбудконтракт» (підрядник) було укладено договір підряду на проектні та вишукувальні роботи (надалі - «Договір»), за змістом п. 1.1 якого підрядник приймає на себе зобов'язання розробити проектно-кошторисну та іншу технічну документацію та (або) виконати вишукувальні роботи за завданням замовника, а також надати замовнику комплекс супутні до розробки проектної документації консультаційних та інжинірингових послуг, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи та послуги. Зазначені роботи виконуються по будівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Артема, 17 щодо внутрішнього оздоблення, внутрішніх планувальних рішень, що не вносять зміни до несучих конструкцій будівлі, та внутрішніх інженерних мереж. Обсяг та зміст комплексу супутніх до розробки проектно-кошторисної документації консультаційних та інжинірингових послуг визначається сторонами додатково шляхом підписання додаткових угод до даного договору.

Згідно з п. 1.3 Договору строки початку і завершення проведення робіт вказані в календарному плані робіт, наведеному у додатку №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що загальна вартість робіт за цим договором складає 2 346 050,80 грн. з ПДВ.

За змістом п. 2.3 Договору оплата за цим договором здійснюється в національній валюті шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів замовником а поточний рахунок підрядника, вказаний у договорі.

Відповідно до п. 3.3.1 Договору підрядник зобов'язується виконувати роботи відповідно до вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та згідно з умовами цього договору в строки, передбачені календарним графіком планом робіт, та є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання умов Договору позивачем на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти у розмірі 2 732 148,74 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №11 від 19.05.2014 р., №12 від 19.05.2014 р., №18 від 09.04.2014 р., №3 від 12.03.2014 р., №23 від 12.02.2014 р., №13 від 06.12.2013 р., №1 від 02.10.2013 р., №5 від 29.08.2013 р., №8 від 17.05.2013 р. та №3 від 08.04.2013 р.

Відповідачем частково були виконані підрядні роботи на суму 1 828 051,60 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт за період з червня 2013 року по вересень 2014 року та актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2013 р. по 04.11.2014 р.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач вказує на неналежне виконання відповідачем свого зобов'язання з виконання робіт за Договором, а тому просить стягнути суму сплаченого авансу у розмірі 904 097,14 грн.

Договір є договором підряду на проведення проектних робіт, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання §4 Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 324 Господарського кодексу України за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Згідно із ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Згідно із ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем було внесено аванс у розмірі 2 732 148,74 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №11 від 19.05.2014 р., №12 від 19.05.2014 р., №18 від 09.04.2014 р., №3 від 12.03.2014 р., №23 від 12.02.2014 р., №13 від 06.12.2013 р., №1 від 02.10.2013 р., №5 від 29.08.2013 р., №8 від 17.05.2013 р. та №3 від 08.04.2013 р.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530, відповідач зобов'язаний був виконати роботи, передбачені умовами Договору, у відповідності до погодженого календарного плану проектних робіт (додаток №1 до договору).

Відповідачем частково були виконані підрядні роботи на суму 1 828 051,60 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт за період з червня 2013 року по вересень 2014 року та актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2013 р. по 04.11.2014 р.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, докази повного виконання відповідачем робіт у визначений Договором строк відсутні, а позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача повернути суму авансу у розмірі 904 097,14 грн., сплачену на виконання умов такого Договору.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 11.03.2011 р. у справі №2-22/1351-2009, від 12.06.2012 р. у справі №55/385 та від 23.07.2014 р. у справі №910/24568/13.

З урахуванням того, що судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань з виконання робіт за Договором, суд приходить до висновку про те, Товариство зобов'язане повернути на користь позивача грошові кошти у розмірі 904 097,14 грн., сплачені в якості авансу на підставі Договору.

За таких обставин, позовні вимоги Банку в стягнення з Товариства заборгованості у розмірі 904 097,14 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення плати за користування чужими грошовими коштами у розмірі 26 751,37 грн., то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 1214 Цивільного кодексу України з посиланням на статтю 536 цього Кодексу передбачено нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами у випадку безпідставного одержання чи збереження грошей.

За змістом статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір таких процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачений розмір процентів за користування чужими грошовими коштами.

Підставою для нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами позивач вказує на положення ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини першої статті 8 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Отже, аналогію закону можна застосовувати виключно у разі подібності спірних неврегульованих правовідносин.

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із договору позики, та правовідносин, які склалися між сторонам, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом, а тому відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченої статтею 8 Цивільного кодексу України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі №3-39гс15.

З огляду на викладене, суд вважає вимогу про стягнення процентів за користування чужими грошовими неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства на користь Банку основного боргу у розмірі 904 097,14 грн.

В іншій частині (проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 26 751,37 грн.) в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат суд відзначає наступне.

Частиною 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудконтракт» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13; ідентифікаційний код 30859744) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни (04043, м. Київ, вул. Артема, 15; ідентифікаційний код 20025456) основний борг у розмірі 904 097 (дев'ятсот чотири тисячі дев'яносто сім) грн. 14 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудконтракт» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13; ідентифікаційний код 30859744) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 18 081 (вісімнадцять тисяч вісімдесят одна) грн. 94 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.08.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко