ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.15 Справа№ 914/2260/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробне підприємство «Бродівське», с. Станіславчик Бродівського району Львівської області

про: стягнення 3627,40грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Луцик С.В. - представник (довіреність від 18.12.14р.);

від відповідача: не прибув;

В судовому засіданні 30.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробне підприємство «Бродівське» (с. Станіславчик, Бродівський район, Львівська область) про стягнення 3627,40грн.

Ухвалою від 13.07.2015 року господарський суд порушив провадження у справі та призначив розгляд справи на 30.07.2015 року.

В судове засідання 30.07.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, вимоги ухвали суду від 13.07.2015 року виконав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, у зв'язку з сплатою відповідачем суми боргу за активну енергію, позивач просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 316,40 грн. пені. Суд прийняв вказану заяву до розгляду.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, з заявами чи клопотаннями не звертався.

У відповідності до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

30.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (постачальником згідно договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробне підприємство «Бродівське» (споживачем згідно договору) було укладено договір про постачання електричної енергії № 00052, відповідно до п. 1 якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Точка продажу електричної енергії: зазначена в додатку № 6 «Однолінійна схема».

Згідно п.2.3.3 договору, споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Відповідач за період лютий - березень 2015 року не здійснював належних оплат за спожиту електроенергію, чим заборгував 3 311,00 грн.

Дані факти позивач підтверджує відповідними рахунками на оплату за активну електроенергію.

На дану суму позивачем нараховано 316,40 грн. пені.

Загальна сума позову складала 3 627,40 грн.

В судове засідання 30.07.2015 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, у зв'язку з сплатою відповідачем суми боргу за активну енергію, позивач просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 316,40 грн. пені.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносини зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, нормативними документами Кабінету Міністрів України, Міністерства палива та енергетики, а також нормативно-правові акти Національної комісії регулювання електроенергетики України.

Так, стаття 26 Закону України «Обов'язки та відповідальність споживачів енергії» вказує, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання електричної енергії.

Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року (із змінами та доповненнями), розділ 5 «Укладення договорів», пункт 5.1. вказують, що договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватись електричною енергією для власних потреб виключно на підставі договору.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору електропостачання не допускається.

Судом встановлено, що 30.04.2013 року між між Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (постачальником згідно договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробне підприємство «Бродівське» (споживачем згідно договору) було укладено договір про постачання електричної енергії № 00052.

Розрахунковим періодом вважається період з 10 числа попереднього місяця до 9 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного (п. 2 додатку № 2 від 30.04.2013 року до договору № 00052).

Рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплату отриманих рахунків не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Дата отримання рахунка (здійснення рахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Судом встановлено, що за період лютий - березень 2014 року відповідачем рахунки оплачені в повному обсязі не були, що призвело до наявності у останнього боргу за спожиту активну електроенергії в розмірі 3 311,00 грн.

На суму основного боргу позивачем нараховано 316,40 грн. пені на підставі п. 4.2.1 договору, відповідно до якого за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів оплати, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Розрахунок пені судом перевірено.

Відповідно до ч. 4 п. 4. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання недопустима. Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. А ч. 1 ст. 547 визначає, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Із врахуванням викладеного, суд вважає позов згідно заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи те, що позивачем зменшено розмір позовних вимог, судовий збір в сумі 1 667,64 грн. підлягає поверненню позивачу.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробне підприємство «Бродівське» (80622, Львівська область, Бродівський район, с.Станіславчик, вул. Центральна,2, ідентифікаційний код 38132051) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код 00131587) 316,40 грн. пені, та 159,36 грн. судового збору.

3.Повернути Публічному акціонерному товариству «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код 00131587) з державного бюджету сплачені кошти в сумі 1 667,64 грн., як оплату судового збору згідно платіжного доручення №10513 від 25.06.2015 р.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 04.08.2015 р.

Суддя Король М.Р.