РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2015Справа №910/16526/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «С К С»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Куренівка»
простягнення 15407,78 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Рубашка А.С. - представник;
від відповідача не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С К С» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Куренівка» заборгованості за договором поставки №4107 від 26.02.2015 у розмірі 12064,67 грн., пені у розмірі 1444,34 грн., 3% річних у розмірі 72,21 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1826,56 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 12064,67 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача неустойку, 3% річних та витрати з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 за вказаним позов порушено провадження у справі №910/16526/15 та призначено розгляд справи на 30.07.2015.

Представник позивача в судове засідання призначене на 30.07.2015 з'явився, надав суду довідку про стан заборгованості станом на дату розгляду справи, відповідно до якої сума основного боргу відповідача перед позивачем склала 10130,75 грн., у зв'язку з частковою оплатою відповідачем суми основного боргу та поверненням товару. Позивач просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився. Відповідач витребувані судом документи та відзив на позов не надав. Про проведення судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №076.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «С К С» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Куренівка» (покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 4107 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати його в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1), асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначається товаро-транспортних накладних (ТТН), які оформлюються постачальником згідно отриманого від покупця замовлення (п.1.2), оплата товару здійснюється протягом 21 календарних днів з моменту передачі партії товару покупцю (п.4.1), у випадку затримки оплати за товар згідно п.4.1 цього договору, покупець зобов'язаний виплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочки платежу, починаючи з дати, коли покупець був зобов'язаний оплатити партію товару (п.6.1).

Відповідно до ТТН №К від 03.04.2015 на суму 1153,79 грн., №К від 19.03.2015 на суму 692,80 грн., №К від 16.03.2015 на суму 7600,48 грн., №К від 1770,10 грн., №К від 12.03.2015 на суму 847,50 грн. позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 12064,67 грн. по довіреності від 26.02.2015.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 4.1 договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару на момент розгляду справи настав.

Проте, відповідач отриманий від позивача товар оплатив лише частково. Сплата відповідачем на користь позивача частини основної заборгованості за договором підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням відповідача № 2073 від 23.07.2015 на суму 1899,53 грн. та накладною відповідача на повернення товару №К2 від 22.07.2015 на суму 34,39 грн., які надані позивачем.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки сума основного боргу, яка заявлена позивачем до стягнення, частково погашена відповідачем, провадження у справі № 910/16526/15 в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 1933,92 грн. підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості в розмірі 10130,75 грн. не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано, а отже вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 1444,34 грн. пені, 3% річних у розмірі 72,21 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1826,56 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за отриманий товар не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 6.1 укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку затримки оплати за товар згідно п.4.1 цього договору, покупець зобов'язаний виплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочки платежу, починаючи з дати, коли покупець був зобов'язаний оплатити партію товару.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 1444,34 грн. визнаються судом обґрунтованими та задовольняються відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 72,21 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1826,56 грн. ґрунтуються на положеннях ст. 625 Цивільного кодексу України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі згідно наданого позивачем розрахунку.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Враховуючи те, що відповідач частково перерахував суму основного боргу на рахунок позивача вже після звернення позивача з позовом до суду, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Куренівка» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 122/1, ідентифікаційний код 32594701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, будинок 14-Б, ідентифікаційний код 36088095) заборгованість у розмірі 10130 (десять тисяч сто тридцять) грн. 75 коп., 1444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) грн. 34 коп. пені, 3% річних у розмірі 72 (сімдесят дві) грн. 21 коп. та 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 56 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В інший частині позову провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.08.2015.

Суддя Ю.М.Смирнова