ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Справа № 921/9/15-г/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Кузя В.Л.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс", смт.Підволочиськ Тернопільської області

на рішення господарського суду Тернопільської області від 05.03.2015 р.

у справі № 921/9/15-г/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс" смт.Підволочиськ Тернопільської області

до відповідача 1: служби автомобільних доріг у Тернопільській області м.Тернопіль

до відповідача 2: тернопільської обласної державної адміністрації м.Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача 1: Підволочиської районної державної адміністрації смт.Підволочиськ Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача 2: Головного управління Держземагенства у Тернопільській області м.Тернопіль

про визнання недійсним розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації №297 від 15.05.2007р. та Державного акту про право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №296644 від 09.01.2008р.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 директор;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: не зявився;

від третіх осіб 1 та 2: не зявилися;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.03.2015р. (суддя Н.О. Андрусик) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивачем подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що згідно оспорюваного розпорядження відповідачу-1 було передано в постійне користування земельну ділянку, в яку увійшли 0.15 га, що на той момент належали позивачу на праві оренди. Крім цього, на підставі вказаного розпорядження видано акт постійного користування. Апелянт зазначає, що чинність вказаних розпорядження та акту стали підставою для відмови позивачу у продовженні терміну дії договору оренди земельної ділянки.

Відповідачем-1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що на час укладення договору оренди з позивачем, земельна ділянка площею 0.15 га належала до земель дорожнього господарства та перебувала в постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, на балансі якої знаходиться вказана автомобільна дорога державного значення. Крім цього, зазначає, що з припиненням договору оренди земельної ділянки 03.08.2014 р. у звязку з закінченням строку, на який його було укладено, виключає можливість застосування механізму судового захисту права шляхом визнання недійсним розпорядження Тернопільської ОДА №297 від 15.05.2007 р. та державного акта на право постійного користування землею серії ЯЯ №296644 від 09.01.2008 р.

Відповідачем-2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що проекти відведення земельних ділянок пройшли усі необхідні погодження, а тому підстав для відмови у їх затвердженні не було.

Третьою особою-1 відзиву не подано.

Третьою особою-2 подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які слугували підставою для видачі відповідачу-1 правопосвідчувального документа на земельну ділянку та просить розглядати справу без їх участі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 р. (у складі колегії суддів: головуючого судді Матущака О.І., суддів Дубник О.П., Юрченка Я.О.) розгляд справи відкладено на 30.07.2015 р.

Розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.08.2015р. у звязку із відпусткою суддів Дубник О.П. та Юрченка Я.О., здійснено заміну суддів Дубник О.П. та Юрченка Я.О. на ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не зявилися.

Однак, представник відповідача-1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання.

Судова колегія розглянувши вказане клопотання, прийшла до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 ГПК). Судом також враховується, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду про відкладення розгляду справи від 02.07.2015 р. явку уповноважених представників сторін визнано на власний розсуд.

Представник відповідача-2 подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню, з огляду на таке.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 26.06.2003 р. Тернопільською обласною державною адміністрацією за результатами розгляду клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс» №48 від 12.06.2003р., надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду, терміном на 10 років, під будівництво автозаправної станції за рахунок земель служби автомобільних доріг в області, загальною площею 0,15га із захисних насаджень смуги відведення автомобільної дороги Львів-Кіровоград-Знам'янка (166+120км), що знаходиться на території Мисловецької сільської ради Підволочиського району за межами населеного пункту.

Відповідно до технічного завдання № 244 від 10.12.2003р., затвердженого начальником Підволочиського районного відділу земельних ресурсів товариством з обмеженою відповідальністю «Галицькі землі» розроблено проект відведення земельної ділянки, площею 0,15 га під будівництво автозаправної станції.

В подальшому, 04.03.2004 р. Тернопільською обласною радою прийнято рішення за №268, згідно якого погоджено відведення ТОВ «Люкс» в оренду терміном на 10 років земельної ділянки, площею 0,15га за рахунок інших захисних насаджень смуги відводу автомобільної дороги Львів-Кіровоград-Знам'янка (166+120км), що знаходиться в постійному користуванні Служби автомобільних доріг в Тернопільській області на території Мисловецької сільської ради.

Також 27.04.2004р. визначено та погоджено на місцевості зовнішні межі земельної ділянки, про що свідчить акт складений та підписаний представниками Підволочиського районного відділу земельних ресурсів, Мисловецькою сільською радою, Службою автомобільних робіт в Тернопільській області як суміжними землекористувачами та ТОВ «Люкс».

29.04.2004 р. у головою Тернопільською обласної державної адміністрації прийнято розпорядження за №213, яким затверджено позивачу проект відведення земельної ділянки, площею 0,15га під будівництво автозаправної станції та надано земельну ділянку в оренду, терміном на 10 років; вилучено дану земельну ділянку із землекористування Служби автомобільних доріг у Тернопільській області; надано позивачу в оренду земельну ділянку терміном на 10 років; зобовязано товариство укласти договір оренди землі в місячний термін після видачі розпорядження.

На підставі розпорядження №213 від 29.04.2004р. між Підволочиською районною державною адміністрацією, як орендодавцем та ТОВ «Люкс», як орендарем, 28.05.2004 р. укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у користування, терміном на 10 років земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, звязку, площею 0,15га із захисних насаджень смуги відводу автомобільної дороги Львів-Кіровоград-Знам'янка, для будівництва автозаправної станції.

Відповідно до п.8 вказаного договору, сторонами встановлено переважне право орендаря на поновлення договору оренди на новий строк за умови письмового повідомлення орендодавця про свій намір не пізніше ніж за 365 днів до закінчення строку дії договору оренди про продовження дії договору.

Отже, договір оренди набув чинності з 03.08.2004р., тобто після проведення його державної реєстрації державним підприємством «Тернопільська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №21.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем також на виконання умов договору, здійснено будівництво автозаправної станції шляхом введення обєкта в експлуатацію, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 22.12.2007р., на земельній ділянці, виділеній в оренду в смузі відводу автомобільної дороги Львів-Кіровоград-Знам'янка км166+120 (нова назва дороги Стрий-Тернопіль-Знам'янка км 187+780) на землях Мисловецької сільської ради Підволочиського району.

Місцевим господарським судом також встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Мисловецької сільської ради №12 від 28.04.2010р. ТОВ «Люкс» оформлено право власності на комплекс автозаправочної станції (свідоцтво серії САС №042863, видане 14.08.2010р. Мисловецькою сільською радою та витяг серії ССХ №329449 від 03.09.2010р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району).

Разом з тим, в подальшому розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації №297 від 15.05.2007р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, які знаходяться в смузі відводу автомобільної дороги М-12 Львів-Кіровоград-Знам'янка за межами населених пунктів на території Мисловецької, Озерянської, Цебрівської, Ярчовецької, Курівецької, Кабаровецької сільських рад Підволочиського району Тернопільської області; надано Службі автомобільних доріг у Тернопільській області земельні ділянки, загальною площею 300,30 га в постійне користування для експлуатації, ремонту і розвитку обєктів транспорту, зокрема, земельну ділянку, загальною площею 27,1634 га на території Мисловецької сільської ради, в яку увійшли 0,15 га, які належать позивачу на праві оренди, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

На підставі даного розпорядження Службі автомобільних доріг у Тернопільській області видано Підволочиським районним відділом земельних ресурсів 09.01.2008р. державний акт серії ЯЯ №296644 на право постійного користування земельною ділянкою, площею 26,1408га, розташованою на території Мисловецької сільської ради, з цільовим призначенням - для експлуатації, ремонту і розвитку обєктів транспорту, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до орендодавця з листом №50 від 23.04.2014р. про продовження договору оренди землі, площею 0,15га, який закінчується 03.08.2014 р. У відповідь на вказаний лист, Тернопільською обласною державною адміністрацією повідомлено позивача листом №03-1912/15-25 від 20.05.2014р., що дана земельна ділянка згідно правовстановлюючих документів, перебуває в постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, що унеможливлює вирішення Тернопільською ОДА питання продовження терміну договору оренди землі.

Відтак, прийняття вищевказаного розпорядження та видача державного акта на постійне користування земельною ділянкою, площею 26,1408га стали підставою для звернення позивача за захистом своїх прав щодо оренди землі в судовому порядку, оскільки ТОВ "Люкс" позбавлено можливості користуватися земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, що є власністю позивача, а також, на думку позивача, дані акти прийняті всупереч вимог чинного законодавства.

При прийнятті постанови, судова колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України, яка кореспондується зі ст.377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсягах та на умовах.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. У розумінні приписів наведених норм правочин, за яким переходить право власності на будівлі (споруди) тягне за собою і перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно.

Втім, наведені приписи законодавства залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Як підтверджується матеріалами справи, ТОВ «ЛЮКС» є власником комплексу автозаправочної станції, що підтверджується свідоцтвом серії САС №042863, видане 14.08.2010р. Мисловецькою сільською радою та витяг серії ССХ №329449 від 03.09.2010р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району.

Відтак, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України, викладеній у постанові від 11.02.2015 р. у справі № 6-2цс15.

Окрім цього, необхідно зазначити, що підстави та порядок припинення прав на землю визначені в главі 22 ЗК України. Ці норми передбачають підстави припинення прав (права власності та права користування) на земельні ділянки як у добровільному, так і примусовому порядку, з об'єктивних і суб'єктивних причин, а також за наявності та відсутності вини власників і землекористувачів.

Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначений у ст.141 ЗК України і є вичерпним.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК України.

Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що спірним розпорядженням, на підставі якого, відповідачу-1 видано оспорюваний державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, неправомірно припинено право користування земельною ділянкою позивача. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України, викладеній у постанові від 10.06.2015 р. у справі № 6-267цс15.

Відповідно до ч.3 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент видачі державного акта), право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

У розумінні наведеної норми, державні акти про право власності на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Разом з тим, необхідно враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

За таких обставин, судова колегія прийшла до висновку про визнання частково недійсним п.1 розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації №297 від 15.05.2007р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвічують право на земельну ділянку Службі автомобільних доріг у Тернопільській області в смузі відводу автомобільної дороги М-12 Львів-Кіровоград-Знам'янка за межами населеного пункту на території Мисловецької сільської ради Підволочиського району щодо земельної ділянки, площею 0.15 га, на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності позивачу. А також п.2 вказаного розпорядження в частині надання в постійне користування Службі автомобільних доріг у Тернопільській області в смузі відводу автомобільної дороги М-12 Львів-Кіровоград-Знам'янка за межами населеного пункту на території Мисловецької сільської ради Підволочиського району - земельної ділянки, площею 0.15 га, на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності позивачу.

Крім цього, судова колегія зазначає таке.

На час заповнення та видачі оспорюваного акту постійного користування земельною ділянкою, п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647, якою передбачалися підстави, умови та порядок внесення змін до актів прав на землю, був вилучений згідно наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 р. N 174.

Станом ж на дату прийняття даної постанови Львівським апеляційним господарським судом, вказана Інструкція згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 404 від 03.07.2013 р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 1259/23791 від 25.07.2013 р., втратила чинність.

Таким чином, на дату прийняття постанови судом апеляційної інстанції, відсутні нормативно-врегульовані підстави, порядок та умови внесення змін до оспорюваного акту постійного користування землею в частині накладення площ земельних ділянок у розмірі 0,15 га. Оскільки, як встановлено вище, таким актом порушуються права на землю позивача, такий акт підлягає скасуванню у повному обсязі без можливості внесення до нього змін.

Необхідно також зазначити, що твердження відповідача-1 про припинення договору оренди земельної ділянки 03.08.2014 р. судом до уваги не беруться, оскільки, предметом позовних вимог є розпорядження та державний акт, видані на момент дії договору оренди земельної ділянки.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення суду необхідно скасувати частково, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково. Визнати частково недійсними п.1 та п.2 розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації №297 від 15.05.2007р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвічують право на земельну ділянку Службі автомобільних доріг у Тернопільській області в смузі відводу автомобільної дороги М-12 Львів-Кіровоград-Знам'янка за межами населеного пункту на території Мисловецької сільської ради Підволочиського району щодо земельної ділянки, площею 0.15 га, на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності позивачу та надання вказаної земельної ділянки в постійне користування, а також визнати недійсним державний акт про право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №296644 від 09.01.2008р.

При скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України. Враховуючи те, що предметом позовних вимог є дві позовні вимоги немайнового характеру, судовий збір у розмірі 2 436,00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача.

Крім цього, судовий збір, який повинен бути оплачений в суді апеляційної інстанції становить 1 218, 00 грн. Однак, апелянт оплатив суму судового збору у розмірі 609,00 грн.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції задоволено частково апеляційну скаргу та частково скасовано рішення суду, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на відповідачів в рівних частках, а саме: судовий збір у розмірі

609, 00 грн. в дохід державного бюджету України та судовий збір у розмірі 609, 00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд:

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», смт.Підволочиськ Тернопільської області задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 05.03.2015 р. у справі №921/9/15-г/17 скасувати частково. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати частково недійсним п.1 розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації №297 від 15.05.2007р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвічують право на земельну ділянку Службі автомобільних доріг у Тернопільській області в смузі відводу автомобільної дороги М-12 Львів-Кіровоград-Знам'янка за межами населеного пункту на території Мисловецької сільської ради Підволочиського району щодо земельної ділянки, площею 0.15 га, на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності позивачу.

Визнати частково недійсним п.2 розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації №297 від 15.05.2007р. в частині надання в постійне користування Службі автомобільних доріг у Тернопільській області в смузі відводу автомобільної дороги М-12 Львів-Кіровоград-Знам'янка за межами населеного пункту на території Мисловецької сільської ради Підволочиського району - земельної ділянки, площею 0.15 га, на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності позивачу.

Визнати недійсним державний акт про право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №296644 від 09.01.2008р.

3. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Тернопільській області (46001 м.Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8) судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та судовий збір у розмірі 609,00 грн. в дохід державного бюджету України за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Стягнути з Тернопільської обласної державної адміністрації (46001 м.Тернопіль, вул. М. Грушевського, 8 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс» (47800 смт. Підволочиськ, вул. Д.Галицького, 85) судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та судовий збір у розмірі 609, 00 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Тернопільської області видати накази на виконання даної постанови.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

8. Матеріали справи скерувати до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Матущак О.І.

Судді Кузь В.Л.

ОСОБА_1