РІШЕННЯ

"07" серпня 2015 р.Справа № 921/598/15-г/10

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Клим Т.П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Приватно-орендного підприємства " Тернопільське " с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області , ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ вул. Артема ,4 ; ;

про визнання недійсним договору поставки товару від 06.02.2013 року

За участю представників:

Позивача: Васенди В.Р. - представника , довіреність № 2 від 11 травня 2015 року ;

Відповідача: не прибув ;

В судовому засіданні присутнім представнику позивача роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з відсутністю клопотання сторін технічна фіксація судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду" не здійснюється.

Суть справи:

До господарського суду Тернопільської області звернулося з позовною заявою Приватно-орендне підприємство " Тернопільське " с. Дворіччя Теребовлянського району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ про визнання недійсним договору поставки картоплі № 4 від 06.02.2013 року ; відшкодування понесених судових витрат просить покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав суду Статут ПОП " Тернопільське ", копію Договору поставки товару № 4 від 06 лютого 2013 року ; інші документи , копії яких знаходяться в матеріалах справи .

Посилається на приписи статей 203,207,626 Цивільного кодексу України , просить витребувати у Відповідача оригінал договору поставки товару ( картоплі ) № 4 від 04.02.2013 року , а також просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу підпису керівника підприємства на договорі поставки товару ( картоплі ) № 4 від 04.02.2013 року .

Ухвалою господарського суду від 16.06.2015 року порушено провадження у справі № 921/598/15-г/10 , призначено судове засідання за участю повноважних представників сторін о 10 год. 50 хв. 03 липня 2015 року та витребувано у відповідача оригінал договору поставки товару № 4 від 06 лютого 2013 року .

Ухвала господарського суду від 16.06.2015 року про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі за адресами , вказаними у позовній заяві рекомендованою кореспонденцією .

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання 03.07.2015 року представника відповідача розгляд справи було відкладено до 15 год. 21 липня 2015 року та 11 год. 30 хвилин 07 серпня 2015 року в порядку статті 77 ГПК України .

Ухвала господарського суду про призначення судового засідання та про відкладення розгляду справи була направлена відповідачу: Товариству з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд" рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною ним у позовній заяві, а саме: м. Дніпропетровськ , вул. Артема ,4 .

У судові засідання 21.07.2015 року та 07.08.2015 року представник відповідача повторно не прибув, пояснень ( заперечень ) щодо заявлених вимог суду не надав, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією .

Оскільки, участь представника відповідача у судове засідання не визнавалося обов'язковою, а тому суд розглядає позов в порядку статті 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

У поданій до суду позовній заяві ( вх. № 625 від 15.06.2015 року ) приватно-орендне підприємство " Тернопільське " просить призначення почеркознавчої експертизи .

Так , статтею 1 Закону України " Про судову експертизу " визначено експертизу як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Про зазначене говориться також і в пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р року (із наступними змінами від 16.01.2013р. №3) " Про деякі питання практики призначення судової експертизи ".

Згідно абзацу 12 ч.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03. 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (з наступними змінами) судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть бути замінені іншими засобами доказування.

З поданого позивачем клопотання вбачається, що приватно-орендним підприємством " Тернопільське " ставиться під сумнів підписання 04.02.2013 року Договору поставки товару № 4 .

Суд зазначає , що ПОП " Тернопільське " вже зверталося до господарського суду Тернопільської області з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи підписання договору поставки товару № 4 від 06.02.2013 року , під час розгляду справи № 921/995/13-г/18 за позовом ТзОВ " Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ до ПОП " Тернопільське " про стягнення 95800 грн. заборгованості , з яких 50000,00 грн. основний борг , 45800 грн. штраф , оскільки , як зазначає позивач директор ПОП Мірзоєв Ф.А. його не підписував.

В межах справи № 921/995/13-г/18 18.05.2015 року господарським судом було відхилене клопотання ПОП " Тернопільське " про проведення почеркознавчої експертизи як таке , що було направлене на затягуванню розгляду позову по суті .

Відхиляючи клопотання ПОП " Тернопільське " суд врахував , що у письмовому відзиві на позов від 09.11.2013р. (вх. № 18471 від 11.11.2013 р.), підписаного директором ПОП "Тернопільське" Мірзоєвим Ф.А., ним було вказано, що 06.02.2013 р. між ПОП "Тернопільське" та ТОВ "Євротранс ЛТД" було укладено письмовий договір поставки товару № 4, відповідно до якого, позивач являється покупцем, а відповідач - продавцем, який мав поставити покупцю товар (картоплю сорту "Санте"), а покупець, у свою чергу, зобов'язаний провести оплату за поставлений товар або провести передоплату та надалі відповідач у відзиві стверджує, що він здійснив поставку товару саме за даним договором.

Отже , у відзиві на позов керівник ПОП " Тернопільське " підтверджував існування господарських відносин між підприємством та ТзОВ " Євтротранс лтд " ; підтверджував , що ним було підписано оспорюваний Договір та ПОП здійснило поставку картоплі за вказаним Договором .

Також під час розгляду справи № 921/955/13-г/18 ухвалою суду від 28.11.2013 р. було зупинено провадження у даній справі, а копії матеріалів, супровідним листом № 1860/2013 від 06.12.2013 р., направлено до прокуратури Тернопільської області для проведення перевірки щодо можливого вчинення посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс ЛТД" (вул. Артема, 4, м. Дніпропетровськ (адреса для кореспонденції: вул. Карпенка, 4/48, м. Тернопіль та Приватно-орендного підприємства "Тернопільське" (с. Дворіччя, Теребовлянський район, Тернопільська область) дій, що переслідуються в кримінальному порядку.

Клопотання приватно-орендного підприємства " Тернопільське " с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області про призначення почеркознавчої експертизи не підлягає до задоволення.

Не підлягає до задоволення і клопотання позивача про відкладення розгляду справи , оскільки суд двічі відкладав розгляд справи , в жодне із засідань представник ТзОВ " Євротранс " лтд " не прибував , оригіналу договору для огляду в засіданні не надавав. Під час розгляду справи № 921/995/13-г/18 в господарському суді Тернопільської області за участю представників сторін ( в тому числі і представника ПОП Васенди В.Р. ) було оглянуто оригінал Договору поставки № 4 від 06.02.2013 року , про що зазначено в рішенні .

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" (із змінами та доповненнями від 10.07.2014 року) вказано, що результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній частині, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67,68 ГПК України), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

В порядку статті 85 ГПК України в судовому засіданні 07 серпня 2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши представлені документи, суд встановив наступне:

Згідно статті 1 ГПК України Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 16 Цивільного Кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга п. 1 ст. 16 ЦК України).

Статтею 20 Господарського Кодексу України визначено, що кожен суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

Позивач по справі: Приватно-орендне підприємство " Тернопільське ", місцезнаходження органів управління якого с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області , є юридичною особою, яке зареєстроване у встановленому законом порядку Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради і включене до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код , що підтверджується Спеціальним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, від16.06.2015 року, а тому наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав та охоронюваних законом інтересів.

В розумінні статті 54 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог та коло осіб, до яких пред'являється позов, визначається позивачем.

Предметом позову приватно-орендне підприємство "Тернопільське ", с. Дворіччя Теребовлянського району визначило визнання недійсним з моменту укладення Договору поставки товару № 4 з підстав, зазначених у позовній заяві.

Спосіб захисту цивільних прав та інтересів особа обирає при зверненні з позовною заявою до суду.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права є таким, що відповідає статтям 15, 16 Цивільного кодексу України.

Вказавши відповідачем у справі Товариство з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд ", м. Дніпропетровськ , приватно-орендне підприємство " Тернопільське " вважає, що вказана юридична особа порушує його права.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

В матеріалах справи міститься копія Договору , в якому зазначено , що 06.02.2013 р. між сторонами ( Приватно-орендним підприємством " Тернопільське " та Товариством з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд " було укладено письмовий договір поставки товару № 4 (далі Договір).

Згідно умов укладеного між сторонами правочину, відповідач зобов'язується передати у власність Товариства товар (продовольча картопля сорту "Санте"), а відповідач, у свою чергу, зобов'язувався прийняти товар та оплатити його вартість на передбачених договором умовах. (п. 1.1).

Відповідно до п.1.2. договору кількість, вартість та асортимент товару вказується в накладних на товар, складених на основі заявок на поставку товару покупця.

Оплата покупцем проводиться за фактично поставлений товар з моменту отримання останнього, або шляхом передоплати (п.2.2 договору).

Транспортні послуги по доставці товару оплачує покупець. При цьому, постачальник зобов'язаний здійснити поставку всього обсягу замовленого товару на протязі двох календарних днів з моменту прийняття постачальником заявки на поставку товару до виконання, якщо інший строк не вказаний у самій заявці (п.п. 3.1., 3.2. договору).

Згідно п.3.5 Договору право власності на товар (у випадку поставки товару частинами - на кожну його частину, партію) переходить до покупця при передачі товару постачальником. Передача товару оформляється шляхом відмітки покупцем про отримання товару на екземплярі накладної, скріпленої підписом уповноваженої особи і відтиском печатки (штампа покупця).

Також, умовами договору № 4 від 06.02.2013 р. передбачено, що постачальник зобов'язується в момент передачі товару покупцю передати останньому податкову накладну, видаткову накладну на товар та документи, які підтверджують якість товару (п. 3.6 договору).

Передача товару постачальником покупцю здійснюється на вказаному у заявці складі покупця. Постачальник постачає товар на умовах DDP (доставка на склад покупця) відповідно до міжнародних правил "Інкотермс" в редакції 2010 р. Адрес доставки товару: Україна, 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 169 (п.п.5.1., 5.2. договору).

Договір № 4 від 06.02.2013 р. вступає в силу з моменту підписання уповноваженими сторонами і діє до 31.12.2013 р. Якщо хоча б однією із сторін не виконано будь - який із обов'язків по даному договору, строк його дії продовжується до моменту належного виконання цих обов'язків (п.9.1.).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

В силу ч. 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Аналогічні вимоги визначає стаття 638 ЦК України.

Договір поставки товару № 4 від 06 лютого 2013 року складений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками сторін (ПОП " Тернопільське " Мирзоєв Ф.А.- директором , ТзОВ " Євротранс лтд " Дробний Р.П. - директор ) та скріплений відтисками мокрих печаток підприємств.

Отже, Договір поставки товару № 4 від 06 лютого 2013 року ( правомірність укладення якого оспорюється позивачем ) від імені приватно-орендного підприємства " Тернопільське " підписав Мирзоєв Ф.А. посада якого вказана у преамбулі договору: директор підприємства .

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі згідно договору поставки товару № 4 суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки , згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму .

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (ч.7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується , що виконання умов Договору поставки товару № 4 від 06 лютого 2013 року вже було предметом судового розгляду у господарському суді Тернопільської області .

Так ,Товариство з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ зверталося до господарського суду Тернопільської області з позовом до ПОП " Тернопільське " с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області про стягнення 95800.00 грн. заборгованості з яких 50000.00 грн. основний борг та 45800.00 грн. штраф , обґрунтовуючи позов невиконанням ПОП " Тернопільське " умов договору № 4 від 06.02.2013 року щодо поставки позивачу товару ( картоплі сорту " Санте " та неповернення коштів сплачених як попередня оплата в сумі 50000.00 грн.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 26 травня 2015 року у справі № 921/995/ 13-г/18 позов задоволено частково : стягнуто з приватно-орендного підприємства "Тернопільське" (с. Дворіччя, Теребовлянський район, Тернопільська область, код 31422351) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс ЛТД" (вул. Артема, 4, м. Дніпропетровськ (адреса для кореспонденції: вул. Карпенка, 4/48, м. Тернопіль), код33165496) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн.. 00 коп. попередньої оплати, 3 656 (три тисячі шістсот п'ятдесят шість) грн.. 16 коп. пені, 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн.. 12 коп. судового збору та видано наказ на його виконання .

Рішення було оголошене за участю повноважного представника ПОП " Тернопільське " Васенда В.Р. , що діяв на підставі довіреності 01 від 18.06.2013 року , про що зазначено у вступній частині .

Правомірність винесеного господарським судом у справі № 921/995/13-г/18 від 26.05.2015 року приватно-орендним підприємством " Тернопільське " ( позивачем у справі ) не оспорювалося і на час розгляду справи рішення є чинним .

У прийнятому рішенні суд вказав , що 06.02.2013 р. ТзОВ " Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ надало приватному підприємству заявку на поставку картоплі в кількості 100 тонн, вартістю 100 000,00 грн., останнє видало ТзОВ "Євротранс ЛТД" рахунок за № 5 від 06.02.2013 р. на оплату даної поставки.

Позивачем ( ТзОВ " Євротранс лтд " було проведено часткову передоплату за товар в сумі 50 000,00 грн. При цьому, гроші були переведені двома платежами, а саме: 07.02.2013 р. в сумі 30 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 629 та 12.02.2013 р. в сумі 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 631.

Продавцем ( ПОП " Тернопільське " ) було видано податкові накладні № 23 від 07.02.2013 р., №27 від 12.02.2013 р. та №28 від 12.02.2013 р., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Факт отримання коштів в сумі 50 000,00 грн. приватно-орендне підприємство " Тернопільське " у судовому засіданні визнавало.

Також судом було встановлено, що поставка обумовленого в договорі товару ( картоплі ) Товариству з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ не була проведена і позивач станом на дату звернення до суду не отримав наперед оплаченої продукції.

Зокрема , у описовій частині рішення господарський суд вказав , що у письмовому відзиві на позов від 09.11.2013р. (вх. № 18471 від 11.11.2013 р.), підписаного директором ПОП "Тернопільське" Мірзоєвим Ф.А., зазначено, що 06.02.2013 р. між ПОП "Тернопільське" та ТОВ "Євротранс ЛТД" було укладено письмовий договір поставки товару № 4, відповідно до якого, позивач являється покупцем, а відповідач - продавцем, який мав поставити покупцю товар (картоплю сорту "Санте"), а покупець, у свою чергу, зобов'язаний провести оплату за поставлений товар або провести передоплату та надалі відповідач у відзиві стверджує, що він здійснив поставку товару саме за даним договором.

У судовому засіданні 07.08.2015 року за участю представника позивача оглянуто матеріали справи № 921/995/13-г/18 , зокрема , Відзив на позов приватно-орендного підприємства " Тернопільське " , підписаного директором підприємства Мірзоєвим Ф.А. ( вх. № 18471 від 11.11.2013 року ) ;

Згідно частини другої статті 35 Господарського процесуального строку факти , встановлені рішенням господарського суду ( іншого органу , який вирішує господарські спори ) , за винятком встановлених рішенням третейського суду , під час розгляду однієї справи , не доводяться знову при вирішенні інших спорів , в яких беруть участь ті самі сторони .

Рішенням господарського суду у справі № 921/995/13-г/18 від 26.05.2015 року встановлено , що є борг у приватно-орендного підприємства " Тернопільське " ( позивача у даній справі ) перед товариством з обмеженою відповідальністю " Євротранс лтд" в сумі 50000.00 ( п'ятдесят тисяч гривень попередньої оплати ; даний борг виник внаслідок неналежного виконання умов договору № 4 зі сторони ПОП " Тернопільське " ; у відзиві на позов , підписаного директором ПОП " Тернопільське " вказується , що підприємство здійснило поставку товару ( картоплі ) ТзОВ " Євротранс лтд " м. Дніпропетровськ саме за даним договором.

Заявляючи позов, ПОП "Тернопільське " , с. Дворіччя Теребовлянського району стверджує, що станом на 06.02.2013р., зокрема, на час підписання Договору поставки товару №4 директор підприємства Мірзоєв Фатула Агаверді огли був госпіталізований та знаходився в лікарні до кінця лютого 2013 року , у зв'язку з погіршенням стану здоров'я .

Пунктом 1 ст. 57 ГК України встановлено ,що установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його створення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання.

В установчих документах повинні бути зазначені найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутку та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом .

Як вбачається з представленої позивачем копії Статуту Приватно-орендного підприємства "Тернопільське", зареєстрованого Теребовлянською районною державною адміністрацією 27 грудня 2001 року № 0164( державну реєстраціє доповнення № 2 до статуту проведено 02.10.2008 року , про що свідчить відмітка державного реєстратора на Статуті підприємства ) , з приводу управління підприємством зазначено, зокрема, наступне ( п., п. 5.1, 5.2. Статуту) керівництво підприємством здійснює директор , який являється засновником. Він самостійно вирішує питання соціального розвитку , виробничо-господарської та фінансової діяльності підприємства. Директор організовує роботу підприємства і несе за це повну відповідальність . Представляє підприємство у всіх установах , організаціях , розпоряджається майном та фінансовими засобами , укладає договори , контракти , угоди .

У випадках необхідності ( відпустка , відрядження , хвороба ) директор вправі приймати рішення про делегування своїх окремих повноважень іншим особам , оформляючи це відповідним письмовим розпорядженням ( п. 5.3. Статуту ) .

Як зазначалося вище , в укладеному між сторонами і оспорюваному позивачем Договорі поставки товару № 4 від 06.02.2013 року, вказано, що зі сторони Поставщика - ПОП " Тернопільське " його підписано Мирзоєвим Ф.А. ; його посада в підприємстві - директор та скріплений відтиском мокрої печатки ПОП " Тернопільське " (ід. код31422351 ).

Про те , що Мірзоєв Ф.А. є керівником приватно-орендного підприємства " Тернопільське " підтверджується Спеціальним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Доказів , які б свідчили , що директор підприємства " Тернопільське " Мірзоєв Ф.А. перебував на лікуванні у вказаний період і не міг підписати оспорюваний договір позивачем суду не було надано .

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 р."Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

В укладеному між сторонами і оспорюваному позивачем Договорі поставки товару № 4 від 06.02. 2013 року, вказано, що зі сторони Поставщика - ПОП " Тернопільське " його підписано Мирзоєвим Ф.А. ; його посада в підприємстві - директор та скріплений відтиском мокрої печатки ПОП " Тернопільське " (ід. код31422351 ) і іншого судом не встановлено .

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин справи суд визнає позовні вимоги приватно-орендного підприємства " Тернопільське ", с. Дворіччя Теребовлянського району безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті судового збору згідно статті 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись статтями 1,2,35,43, 49, 82, 84,85 Господарського процесуального Кодексу України, статтями 11, 15, 16, 203, 215, 257, 376, 638, 1130, 1131 Цивільного кодексу України, статтями 20, 179, 180, 181 Господарського кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1.В позові відмовити.

2.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання .

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття ( підписання ) рішення через місцевий господарський суд.

3.Повне рішення складено та підписано 10 серпня 2015 року.

Суддя М.Є. Півторак