ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" серпня 2015 р. Справа № 926/1177/15

За позовом фізичної особи-підприємця Руснака Олександра Івановича, с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області

до державного підприємства "Чернівецьке лісове господарство", с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області

про примусове виконання зобов'язань за договором в натурі в сумі 38950,00 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Позивача - Пустовіт Ю.О., дов. від 15.04.2015 р.

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про примусове виконання зобов'язань за договором в натурі в сумі 38950,00 грн., а саме зобов'язати державне підприємство "Чернівецьке лісове господарство" виконати в натурі умови договору № 253/2012 від 07.09.2012 року, поставивши позивачеві 55 м куб. лісопродукції на загальну суму 38950,00 грн., у тому числі:

- 10 м куб. пиловника дуба 2-го сорту діаметром 50 см і більше, довжиною 1-6 м, за ціною 1600,00 грн. за 1 м куб. на загальну суму 16000,00 грн.;

- 45 м куб. техсировини дуба діаметром 50 см і більше, довжиною 1-2 м, за ціною 510,00 грн. за 1 м куб. на загальну суму 22950,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач за результатами участі в публічних торгах із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 4-го кварталу 2012 року став переможцем по лотах №№ 223 і 323 та уклав з відповідачем договір № 253/2012 від 07.09.2012 р. купівлі-продажу необробленої деревини: 10 м куб. пиловника дуба 2-го сорту діаметром 50 см і більше, довжиною 1-6 м за ціною 1600,00 грн. за 1 м куб. на загальну суму 16000,00 грн. та 45 м куб. техсировини дуба діаметром 50 см і більше, довжиною 1-2 м за ціною 510,00 грн. за 1 м куб. на загальну суму 22950,00 грн., яку (деревину) за умовами договору відповідач зобов'язався поставити до 31.12.2012 р. Однак, зазначено у позові, відповідач усупереч умовам п.п. 5.1, 6.2, 7.1 договору не повідомив позивача про підготовлену партію товару, не виставив рахунки на оплату та не здійснив поставку деревини, що надає позивачеві підстави вимагати примусового виконання відповідачем зобов'язання за договором в натурі.

Відповідач надав відзив, у якому вважає позов безпідставним, послався на те, що оскільки укладеним між сторонами договором не передбачено форми повідомлення про дату і місце поставки (усно або письмово), то відповідач усно в телефонному режимі повідомляв позивача про наявність заготовленої деревини, місце поставки і необхідність здійснити попередню оплату, однак ФОП Руснак О. попередню оплату не провів, тому лісопродукція йому не відпускалася. Також зазначив у відзиві, що по інших договорах позивач перераховував кошти за лісопродукцію самостійно (без виставлення рахунку) і за реального бажання отримати товар міг здійснити оплату згідно реквізитів, зазначених у договорі. В зв'язку з розглядом Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ДП "Чернівецький держлісгосп" на рішення в аналогічній справі № 926/640/15 просить зупинити провадження у справі № 926/1177/15 до розгляду апеляційним судом по суті справи № 926/640/15 (а.с. 14-15).

У судове засідання 04.08.2015 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак це не перешкоджає розгляду справи з огляду на те, що сторони належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання, відповідач надав відзив на позов, а представник позивача з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв'язку з неявкою представника відповідача до суду не звертався.

У судовому засіданні 04.08.2015 р. представник позивача просив позов задовольнити, пояснив, що ФОП Руснак О.І. став переможцем торгів із продажу ресурсів необробленої деревини, на підставі чого між ним і відповідачем було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини, умови якого відповідач не виконав, не повідомив позивача про готовність партії продукції до поставки, не виставив рахунок на оплату, чим унеможливив виконання позивачем умови договору щодо проведення попередньої оплати за товар, разом з тим, гарантійний платіж за участь у торгах зараховується в рахунок оплати вартості продукції, яка підлягає поставці відповідно до договору, таким чином частково попередня оплата позивачем здійснена, тому відповідач зобов'язаний виконати умови договору щодо поставки лісопродукції, проти зупинення провадження у справі заперечив.

Розглянувши викладене у відзиві відповідача клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Львівським апеляційним господарським судом справи № 926/640/15, суд не знайшов підстав для його задоволення, оскільки відповідачем не доведено, що справи № 926/1177/15 та № 926/640/15 пов'язані між собою і до вирішення справи № 926/640/15 суд не в змозі самостійно встановити обставини у справі № 926/1177/15 та вирішити її по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

07.09.2012 р. позивач фізична особа-підприємець Руснак О.І. став переможцем публічних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 4-го кварталу 2012 року: лоти 223 та 232, що підтверджується листом Буковинської універсальної біржі від 14.04.2015 р. № 041/15 і додатком зі списком виграного асортименту деревини (а.с. 7,8).

Так, на торгах позивач виграв асортимент для купівлі-продажу:

- по лоту № 223: пиловник, дуб 2-го ґатунку, діаметр 50 см і більше, довжина 1-6 м, в кількості 10 м куб. за ціною 1600,00 грн. за 1 м куб. на загальну суму 16000,00 грн.;

- по лоту 232: техсировина, дуб, діаметр 50 см і більше, довжина 1-2 м, в кількості 45 м куб. за ціною 510,00 грн. за 1 м куб. на загальну суму 22950,00 грн.

За результатами проведення зазначених публічних торгів між позивачем ФОП Руснаком О.І. і відповідачем ДП "Чернівецьке лісове господарство" було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 253/2012 від 07.09.2012 р. (далі - Договір).

Згідно цього Договору відповідач (за договором Продавець) зобов'язався передати у власність позивача (за договором Покупець) на умовах франко-склад Продавця (франко-верхній) Техсировина дуб, Пиловник дуб (лот № 223, № 232), а позивач зобов'язався прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені Договором (а.с. 9-11).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору продажу підлягав товар: Асортимент Пиловник дуб - 10 куб.м (лот 223), Асортимент Техсировина дуб - 45 куб.м (лот 232).

Характеристики лотів і асортименту лісопродукції наведено в пункті 4.2 Договору, загальна сума договору складає 38950,00 грн. Платіж за товар здійснюється у вигляді 100% передоплати вартості шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця за кожну партію товару згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати (пункт 7.1 Договору).

Відповідно до п. 7.2 Договору сума гарантійного внеску, перерахована Покупцем на рахунок Біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується Продавцю в якості частини оплати за проданий товар.

Договором також передбачено, що:

- прийом-передача товару здійснюється на складі Продавця за умовами франко-склад Продавця (п. 6.1);

- не пізніше ніж за дві доби до передачі товару Продавець повідомляє Покупця про дату та місце поставки (п. 6.2);

- датою передачі товару Продавцем та прийому його Покупцем вважається дата товарно-транспортної накладної (п. 6.3);

- Договір діє з 01.10.2012 р. по 31.12.2012 р. (п. 12.2);

- закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 12.3).

Згідно з додатком № 1 до договору № 253/2012 від 07.09.2012 р. "Графік поставки необробленої деревини" поставка лісопродукції відповідачем позивачеві мала відбуватися:

- в жовтні 2010 р. - 20 м куб. вартістю 12983,00 грн.,

- в листопаді 2010 р. - 20 м куб. вартістю 12983,00 грн.,

- в жовтні 2010 р. - 15 м куб. вартістю 12984,00 грн. (а.с. 11 на звороті).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач не повідомляв його про дату та місце поставки не пізніше ніж за дві доби до передачі товару, як це передбачено п. 6.2 Договору.

Відповідач у відзиві зазначив, що повідомляв позивача про наявність заготовленої сировини та місце поставки і необхідність здійснити попередню оплату в телефонному режимі, оскільки форма повідомлення (усно чи письмово) Договором не передбачена.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач повідомляв позивача про місце і дату поставки лісопродукції усно чи письмово, ДП "Чернівецьке лісове господарство" не надало, представник позивача стверджує зворотне, відтак, суд виходить з того, що відповідач не довів наявність такого повідомлення.

Також, як стверджує позивач і це не спростовано відповідачем, останній не виставляв ФОП Руснаку О.І. рахунки-фактури на оплату партій продукції, що підлягали поставці згідно з Договором.

Самостійно позивач вартість деревини, що підлягала продажу за Договором, відповідачеві не сплачував, оскільки, як зазначено в позові, вважає, що виключно рахунок на оплату партії продукції є підставою для здійснення платежу позивачем.

При цьому, з листа Буковинської універсальної біржі від 14.04.2015 р. № 041/15 вбачається, що позивач сплачував гарантійні внески за участь у публічних торгах з продажу деревини, які перераховувалися на ДП "Чернівецьке ЛГ", однак доказів, яка сума гарантійного внеску перерахована на ДП "Чернівецьке лісове господарство" по договору купівлі-продажу необробленої деревини № 253/2012 від 07.09.2012 р., позивач не надав.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 627-629 ЦК України регламентовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до статей 173 - 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України за загальним правилом обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Цією ж статтею передбачено, що договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Саме такий інший момент виконання відповідачем обов'язку передати товар позивачеві передбачено пунктом 8.3 Договору - протягом трьох календарних днів після сплати рахунку-фактури.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 ЦК України унормовано порядок зустрічного виконання зобов'язання.

Так, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

За умовами Договору зобов'язання відповідача з передачі позивачеві у власність деревини у визначеному асортименті обумовлено здійсненням позивачем повної передоплати за товар, тобто зобов'язання відповідача є зустрічним.

Без проведення попередньої оплати у позивача відсутнє право вимоги поставки товару, оскільки таке не передбачено ані Договором, ані законом.

Так, частиною 2 статті 693 ЦК передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доводи позивача, що він не міг провести оплату партії товару без виставлення відповідачем рахунку-фактури, суд до уваги не бере, оскільки ціна кожної партії деревини і її розмір визначено в додатку № 1 до Договору "Графік поставки необробленої деревини", платіжні реквізити продавця також зазначені в Договорі, отже, позивач не був позбавлений можливості виконати договірне зобов'язання з передоплати деревини навіть за відсутності рахунку-фактури та, відповідно, набути право вимагати поставки оплаченого товару.

Разом з тим, згідно з пунктом 12.2 дія Договору припинилася 31.12.2012 р. і сторони не продовжили строк його дії, не уклали додаткової угоди та не змінили умов Договору, зокрема щодо строків та/або умов поставки продукції. Припинення договору має наслідком припинення існування прав і обов'язків його учасників, які складають зміст договору. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відтак, суд доходить висновку, що оскільки договір не виконувався обома сторонами протягом терміну його дії і строк зустрічного виконання зобов'язання відповідача з передачі товару позивачеві не настав у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язання з проведення 100% передоплати за кожну партію товару, то із закінченням строку дії Договору припинилися зобов'язальні правовідносини між сторонами і позивач не має законних підстав вимагати зобов'язати відповідача виконати умови Договору щодо передачі у власність необробленої деревини, купівля-продаж якої є предметом Договору.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, положення норм ст. 599 і ч. 4 ст. 631 ЦК України, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, не застосовуються до спірних правовідносин між позивачем і відповідачем.

У даному випадку припинилося не зобов'язання між сторонами (в розумінні ст. 509 ЦК України), а закінчився строк, впродовж якого сторони - позивач і відповідач, могли здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору

Суд відхиляє посилання представника позивача на правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові від 30.11.2010 р. у справі № 23/6. У даній справі Вищий господарський суд України констатував, що позивач на виконання умов договору перерахував відповідачеві кошти попередньої оплати за виконання робіт з реконструкції агрегату, а факт прострочення відповідачем виконання свого зобов'язання щодо поставки товару і виконання робіт з реконструкції агрегату УКЛ-7 встановлено судовим рішенням, що має преюдиційне значення, тому позивач мав право вимагати від відповідача виконання договірних зобов'язань навіть за умови закінчення строку дії укладеного між ними договору.

Аналогічно у справі № 904/5381/14 Верховний Суд України в постанові від 24.06.2015 р. зазначив, що саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку.

У даному ж спорі між позивачем і відповідачем встановлено, що позивач не здійснив 100% передоплату лісопродукції, що є необхідною умовою передачі товару йому у власність, і за відсутності такої передоплати у позивача не виникає права вимагати передачі товару, а у відповідача - обов'язку здійснити таку передачу. При цьому суд звертає увагу, що, як зазначалося вище, не виставлення відповідачем рахунків на оплату продукції не є обставиною, яка унеможливила здійснення передоплати за товар позивачем згідно умов Договору.

Той факт, що позивачем сплачено гарантійний внесок за участь в публічних торгах із продажу ресурсів необробленої деревини та застереження в Договорі, що сума гарантійного внеску, перерахована позивачем на рахунок Біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується в якості частини оплати за проданий товар, не спростовує висновку суду, що зобов'язання за Договором про сплату 100% передоплати за товар протягом строку дії Договору позивачем не виконано, що позбавляє його права вимагати від позивача поставити продукцію, яка є предметом купівлі-продажу за Договором.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Сплачений судовий збір слід залишити за позивачем

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 04.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст підписано 06 серпня 2015 року.

Суддя Т.І.Ковальчук