ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.15р. Справа № 904/4928/15

позовом КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВОМОСКОВСЬК ВОДОКАНАЛ", м.Новомосковськ

Третя особа-1 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, м. Київ

Третя особа-2 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 7 084 253, 52 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №10/28-06 від 05.01.15;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 02.06.15:

третя особа-1: не з'явилася;

третя особа-2: не з'явилася.

СУТЬ СПОРУ:

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВОМОСКОВСЬК ВОДОКАНАЛ" про стягнення 7 084 253,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором №10864 від 16.01.14 на надання послуг з централізованого питного водопостачання.

Ухвалою суду від 24.06.15 розгляд справи відкладений до 08.07.15.

Ухвалою суду від 08.07.15 розгляд справи відкладений до 03.08.15 залучено до участі у справі в якості третьої особи-1,2 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 03.08.15 розгляд справи відкладений до 11.08.15.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечує, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представники третіх сторін у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 11.08.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (водоканал) та Відповідачем (абонент) укладений договір №10864 від 16.01.14 на надання послуг з централізованого питного водопостачання (договір).

Відповідно до умов договору водоканал зобовязується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (послуги), а абонент зобовязується оплачувати послуги а порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством. Місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних мереж(додаток №1 до договору)(п.2.2). Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками. Сторони відповідно до ст.181 ГК України та ст.631 ЦК України встановлюють, що умови договору застосовуються до відносин між ними, з 01 січня 2014 і діє до 31.12.14, а в частині виконання своїх зобовязань, до повного виконання їх сторонами (п. 9.1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором, і в період з грудня 2014 по квітень 2015 надав відповідачу послуги на суму 5 734 298,64 грн., про що свідчать: акти рахунки (а.с.22-26).

Згідно п.4.4-4.6 не пізніше 10 місяця, наступного за розрахунковим, абонент повертає водоканалу один з двох примірників акту - приймання наданих послуг за розрахунковий місяць, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою абонента, отриманий згідно п. 4.3 договору. Якщо абонент має розбіжності щодо обємів наданих йому послуг, він зобовязаний подати їх водоканалу у письмовій формі в строк, визначений п. 4.4 договору, і оплатити в порядку та строки, визначені в договору, той обєм послуг, до якого абонент не має заперечень. Неповернення актів - рахунків приймання наданих послуг або заперечень до них в строк та в порядку згідно п.4.5 договору, підтверджує визнання абонентом обєму наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі. Розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок водоканалу не пізніше 30 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, Відповідач порушив умови договору, і не сплатив своєчасно та у повному обсязі оплату послуг за період з грудня 2014 по квітень 2015. Внаслідок цього, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день подання позову, дорівнює 5 734 298,64 грн. Всі спірні акти рахунки прийняті відповідачем та скріплені печаткою підприємства без зауважень. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 5 734 298,64 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За загальним правилом, встановленим ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.3 Договору за несвоєчасну оплату послуг відповідач зобовязаний сплатити позивачу крім суми заборгованості, пеню в розмірі встановленому чинним законодавством.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 549959,28 грн. за порушення ним строків виконання зобов'язань у періоди з 31.01.15 по 03.06.15, з 01.03.15 по 03.06.15, з 31.03.15 по 03.06.15, з 01.05.15 по 03.06.15, з 31.05.15 по 03.06.15.

Згідно п. 2.1 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

З тексту п. 8.3 договору не можна визначити точного розміру та базу нарахування пені. А отже, розмір та база нарахування пені залишились неврегульованими сторонами. Чинне законодавство України також не визначає розмір та базу нарахування пені за прострочку оплати за такими поставками товару.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у зв'язку із порушенням умов договору, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача 3 % річних та інфляційні втрати. Розрахунок 3% річних та наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, вимоги позивача про стягнення 3% річних за прострочення оплати товару за період з 31.01.15 по 03.06.15, з 01.03.15 по 03.06.15, з 31.03.15 по 03.06.15, з 01.05.15 по 03.06.15, з 31.05.15 по 03.06.15 у розмірі 28 430,85 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати з лютого 2015 по 03.06.15, з березня по 03.06.15, з квітня 2015 по 03.06.15 в сумі 1 564,75 грн.

Розрахунок інфляційних втрат наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 564,75 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо того, що спірний договір не був пролонгований, а отже його дія скінчилась, є безпідставними, оскільки всі акти за спірний період підписані відповідачем без зауважень та скріплені печаткою, складені з посиланням на договір № 10864 від 16.01.14 з визначенням обємів спожитих послуг у вказаному періоді.

Відповідно до ст.188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

До матеріалі справи не додано доказів щодо внесення змін або розірвання договору № 10864 від 16.01.14. Таким чином, на час розгляду справи цей договір є дійсним. Крім того, до матеріалів справи додані банківські виписки щодо здійснених відповідачем оплат з призначенням платежу «за водопостачання у травні 2015 згідно договору № 10864 від 16.01.14», що також підтверджує дію спірного договору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.ст.33,34 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи та заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (постанова пленуму ВГС України від 26.12.11р. за № 16).

Обґрунтованих причин позивачем не наведено, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову позивачем до відповідача не додано. За викладених обставин, клопотання Позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВОМОСКОВСЬК ВОДОКАНАЛ" та на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку № 01 в філії «Дніпропетровське РУ» АТ Банк «Фінанси і кредит», МФО 307231, задоволенню не підлягає.

Відповідач заявив клопотання про залучення до участі у справи належного відповідача ОСОБА_3 комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (код 37924499). Однак, ОСОБА_3 комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, не є стороною в договору №10864 від 16.01.14, немає жодних прав та обовязків за цим договором, не порушила жодних прав та законного інтересу позивача, а отже не може бути відповідачем у даній справі. Тому, у задоволенні клопотанні відповідача про залучення до справи іншого відповідача (ОСОБА_3 комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), слід відмовити.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 611,612, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВОМОСКОВСЬК ВОДОКАНАЛ" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова,б.40, код 36615515) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДНІПРОВОДОКАНАЛ» (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Червона,21-А, код 03341305) суму основного боргу у розмірі 5 734 298,64 грн., 28 430,85 грн. - 3% річних, 771 564,75 грн. - інфляційних втрат, 67 406,71 грн. витрат по оплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 14.08.15.

Суддя М.О.Ніколенко