ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2015 р. Справа № Б-50/220-09

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників сторін:

апелянта - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 17.03.2015р.),

арбітражного керуючого - ОСОБА_2 (свідоцтво №655 від 22.03.2013р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "ОТП Банк" (вх. №2995 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.06.14р. у справі № Б-50/220-09

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.06.2014р. (суддя Міньковський С.В.) відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, в літ А-16, що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд. 33.

ПАТ "ОТП Банк" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про направлення справи в частині розгляду заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону та договору купівлі-продажу від 24.02.2010р. до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Скарга обґрунтована тим, що всупереч нормам Закону, а саме абз.3 ч.7 ст.48 Закону про банкрутство, у протоколі №1 проведення аукціону від 24.02.2010р. вказано, що переможець аукціону вносить кошти в розмірі 320000,00 грн. у повному обсязі за придбаний обєкт аукціону на рахунок організатора аукціону Товарної біржі «Правопорядок» як гарантійний внесок за участь в аукціоні. Однак, судом першої інстанції не взято до уваги те, що в матеріалах справи відсутній будь-який розрахунковий документ, який свідчить про дійсну сплату грошових коштів за придбаний обєкт нерухомості. Таким чином, на сьогоднішній день кредиторська заборгованість ПАТ «ОТП Банк» не погашена.

Крім того, як зазначає апелянт, Товарна біржа «Правопорядок» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Єдиного державного реєстру судових рішень визнана банкрутом та ліквідована.

За таких обставин, на думку апелянта, вказане свідчить про те, що договір купівлі-продажу від 24.02.2010р. майна банкрута було укладено з порушенням абз.3 ч.7 ст.48 Закону про банкрутство.

03.06.2015р. до суду від апелянта надійшли додаткові пояснення (вх. №8675), в яких ПАТ "ОТП Банк" просив:

1. Скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.06.2014р. та прийняти нове рішення про направлення справи № Б-50/220-09 в частині розгляду заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону та договору купівлі-продажу від 24.02.2010р. до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

2. Прийняти нове рішення, яким: визнати недійсними результати аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3-14, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13 заг.пл. 175,8 кв.м літ. А-16, розташованих за адресою: м. Харків, проспект Л.Свободи, буд.ЗЗ, оформлені протоколом аукціону №1 від 24.02.2010р., затвердженого Товарною біржею Правопорядок; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3-14, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13 заг.пл.175,8 кв.м літ. Л-16, розташованих за адресою: м. Харків, проспект Л.Свободи, буд.ЗЗ, посвідчений нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 від 24.02.2010р. за № 451, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №3836803 від 24.02.2010р. та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 24.02.2010р., номер витягу 25408888, реєстраційний номер 10359976, номер запису П-1-42513 в книзі 1.

22.06.2015р. від арбітражного керуючого до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №9733) та 12.08.2015р. додаткові пояснення по справі (вх.№11817), в яких арбітражний керуючий просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.06.2014р. та прийняти нове рішення, яким: визнати недійсними результати аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3-14, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13 заг.пл.175,8 кв.м, літ. А-16, розташованих за адресою: м. Харків, проспект Л.Свободи, буд. ЗЗ, оформлені протоколом аукціону №1 від 24.02.2010р., затвердженого Товарною біржею Правопорядок; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3-14, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13 заг.пл.175,8 кв.м, літ. А-16, розташованих за адресою: м. Харків, проспект Л.Свободи, буд. ЗЗ, посвідчений нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 від 24.02.2010р. за № 451, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 3836803 від 24.02.2010р. та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 24.02.2010р., номер витягу 25408888, реєстраційний номер 10359976, номер запису П-1-42513 в книзі 1.

12.08.2015р. до суду від апелянта надійшли додаткові пояснення (вх.№11818), в яких апелянт посилався на те, що ліквідатор в заяві вимагала визнати недійсним не лише договір купівлі-продажу, а й аукціон з реалізації майна. Однак, з тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції взагалі не досліджувалася вимога ліквідатора про зобовязання нового власника майна ОСОБА_5 повернути майно до ліквідаційної маси. Тобто, судом першої інстанції вимога ліквідатора про повернення майна була залишена поза увагою.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги.

Арбітражний керуючий у судовому засіданні просив суд апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Інші учасники провадження у справі у судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце слухання справи ухвалою суду від 29.07.2015р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта та арбітражного керуючого, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

29.12.2009р. ухвалою господарського суду Харківської області порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на підставі ст.ст.47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду Харківської області від 21.01.2010 року ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом. Призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_6

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2012р. припинено обовязки ліквідатора ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_6 Призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_7

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2013р. усунуто арбітражного керуючого ОСОБА_7 від виконання обовязків ліквідатора ФОП ОСОБА_3 Призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_8

29.11.2013р. ліквідатор звернувся до суду з заявою (вх.№44439) про визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33. Після доповнення заяви (вх.№3027) 28.01.2014р. ліквідатор просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, що був укладений між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9, а також зобовязати гр.ОСОБА_9 повернути до ліквідаційної маси придбане нерухоме майно.

26.06.2014р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Апелянт, звертаючись до апеляційного суду зі скаргою, як на підставу скасування оскаржуваної ухвали, посилався, зокрема, на те, що ліквідатор в заяві вимагала визнати недійсним не лише договір купівлі-продажу, а й аукціон з реалізації майна. Однак, з тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції взагалі не досліджувалася вимога ліквідатора про зобовязання нового власника майна ОСОБА_5 повернути майно до ліквідаційної маси. Тобто, судом першої інстанції вимога ліквідатора про повернення майна була залишена поза увагою.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2013р. ліквідатор боржника ОСОБА_10 звернулась до господарського суду Харківської області з заявою (вх. №44439) про визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33 (а.с.2-6 т.5).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.12.2013р. призначено заяву ліквідатора до розгляду та зобовязано ліквідатора надати суду докази надсилання даної заяви покупцю зазначеного майна та докази повідомлення набувача майна про дату та час розгляду даної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2014р. розгляд заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу майна банкрута було відкладено та зобовязано, зокрема, ліквідатора надати документи, які свідчать про реалізацію майна із зазначенням покупця.

У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

28.01.2014р. ліквідатор боржника ОСОБА_10 звернулась до господарського суду Харківської області з заявою (вх. №3027) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, укладений між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9; зобовязання гр.ОСОБА_9 повернути до ліквідаційної маси придбане майно - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33 (а.с.7-8 т.5).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом було зазначено, що ні ліквідатором, ні банком не було надано суду оригіналу чи копії договору купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м., літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, укладений між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9, і який, як засвідчує заява ліквідатора від 28.01.2014р. вх. 3027, був укладений 24.02.2010р.

Колегія суддів зазначає, що в подальшому описова частина оскаржуваної ухвали по суті фактично зводиться до оцінки дій ліквідатора в процесі продажу майна боржника.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не було розглянуто заяву ліквідатора в частині визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень.

Відповідно до п.9 постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (частина друга статті 101 ГПК).

Повноваження апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції вичерпно визначено статтею 103 ГПК, яка не передбачає можливості передачі справи, на новий розгляд до суду першої інстанції. Таке право надано апеляційній інстанції лише у разі скасування ухвал, зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК .

Отже, якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний акт, неправомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, або припинив провадження чи залишив без розгляду позов у певній частині, або ж не розглянув одну чи кілька заявлених вимог, у тому числі в зв'язку з неправомірною відмовою в прийнятті зустрічної позовної заяви тощо, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення. Він не вправі передавати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до п. 4 ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 77 ГПК України у разі необхідність витребування нових доказів господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, про що виносить відповідну ухвалу.

Як свідчать матеріали справи, після визнання боржника банкрутом у справі декілька разів змінювався ліквідатор боржника та копія спірного договору, зокрема, арбітражному керуючому ОСОБА_11 не передавалась. У даному випадку місцевий господарський суд не був позбавлений права витребувати копію договору купівлі-продажу від 24.02.2010р. у приватного нотаріуса.

Судом першої інстанції взагалі не досліджувався договір купівлі-продажу від 24.02.2010р. нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м., літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, укладений між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9 та не розглянуті вимоги заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону та витребування майна. В звязку з чим, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.06.2014р. та з урахуванням наведеного раніше усунути відповідні порушення та переглянути оскаржувану ухвалу з урахуванням поданих ліквідатором заяв (вх. №44439 від 29.11.2013р., вх.№3027 від 28.01.2014р.).

15.06.2015р. на виконання вимог ухвали апеляційного суду приватним нотаріусом ОСОБА_4 було надано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 24.02.2010р. та копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.214-218 т.6).

За таких обставин, колегія суддів розглядає справу за наявним у справі і додатково поданими документами.

В силу п. 1-1 прикінцевих положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону від 22.12.11р. №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.13р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом (окрім положень, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство та ліквідаційну процедуру, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури).

Враховуючи, що у даній справі провадження порушено 29.12.2009р., а також що на момент набрання Законом про банкрутство чинності господарським судом вже було прийнято постанову від 21.01.10р. про визнання боржника банкрутом, спірний аукціон з реалізації майна банкрута відбувся 24.02.10р., тобто також до набрання чинності новою редакцією Закону про банкрутство - справу має бути розглянуто із застосуванням положень Закону про банкрутство в редакції, що діяла до набрання чинності Законом від 22.12.11 №4212-VІ.

Як вже зазначалось, постановою господарського суду Харківської області від 21.01.10р., якою ФОП ОСОБА_3 було визнано банкрутом, судом призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_6

На виконання вищезазначеної постанови та приписів ст.ст.26, 47-49 Закону про банкрутство ліквідатором ОСОБА_6 було виявлено та включено до складу ліквідаційної маси банкрута нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33.

Суб'єктом оціночної діяльності Універсальна біржа «Україна» було надано ліквідатору звіт про оцінку вартості майна та висновок про вартість нерухомого майна банкрута, яка склала 320000 грн. (а.с.128-129 т.2).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

В даному випадку, провадження у справі здійснюється за особливою процедурою банкрутства, яка імперативно не передбачає скликання загальних зборів кредиторів та утворення комітету кредиторів.

На виконання приписів ст. 30 Закону про банкрутство 22.01.2010р. ліквідатором з Товарною біржею "Правопорядок", м. Карлівка, Полтавська область, укладено угоду б/н на організацію та проведення аукціону з продажу майна боржника, надруковане оголошення в газеті Біржовий вісник "Правопорядок" №2 (10) від 25.01.2010р. щодо продажу вищевказаного нерухомого майна банкрута (а.с.53 т.5).

Відповідно до угоди б/н на організацію та проведення аукціону від 22.01.2010р., що був укладений між ліквідатором ОСОБА_6 та Товарною біржею "Правопорядок", стартова (початкова) вартість спірного майна була визначена у розмірі 320000,00 грн.

Відповідно до п.2.2.5. угоди товарна біржа приймає на свої рахунки гарантійні внески від учасників аукціону у розмірі 10% від початкової ціни (без ПДВ) майна, що виставляється.

Відповідно до п.3.2. угоди за проведену роботу по організації та проведенню аукціону біржа отримує комісійну винагороду в розмірі 12% від вартості реалізованого майна, яка сплачується продавцем.

Відповідно до п.3.4. угоди кошти, отримані від продажу майна розподіляються біржею на підставі розподільчого листа арбітражного керуючого.

24.02.2010р. ліквідатором за допомогою ТБ "Правопорядок" був проведений аукціон з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м., літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд. 33, про що складено протокол аукціону № 1, згідно якого визначений переможець аукціону гр. ОСОБА_9, яка придбала нерухомість за ціною 352000 (а.с.137 т.2).

Відповідно до протоколу №1 проведення аукціону від 24.02.2010р. кошти в розмірі 32000,00 грн. внесені переможцем, як гарантований внесок на р/р Товарної біржі «Правопорядок» зараховуються в рахунок сплати вартості придбаного майна і в подальшому перераховуються на депозитний рахунок нотаріальної контори на підставі листа ліквідатора та використовуються за рішенням господарського суду. Кошти в розмірі 320000,00 грн. вносяться переможцем, як гарантійний внесок на р/р Товарної біржі «Правопорядок» на протязі 30 календарних днів з моменту підписання даного протоколу і в подальшому перераховуються на депозитний рахунок нотаріальної контори на підставі листа ліквідатора та використовуються за рішенням господарського суду.

Як свідчать матеріали справи, гр. ОСОБА_9 сплатила грошові кошти у сумі 320 000 грн. платіжним дорученням № 1 від 24.02.2010р. та 32000,00 грн. за квитанцією «Приватбанка» №4937.248.1 від 19.02.2010р. на р/р ТБ Правопорядок, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.54 т.5).

29.11.2013р. ліквідатор боржника ОСОБА_10 звернулась до суду з заявою (вх. №44439) про визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33.

28.01.2014р. ліквідатор боржника ОСОБА_10 звернулась до суду з заявою (вх. №3027) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, укладений між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9; зобовязання гр.ОСОБА_9 повернути до ліквідаційної маси придбане майно - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33.

Заяви обґрунтовані тим, що згідно ч.7 ст.48 Закону про банкрутство кошти отримані від продажу майна громадянина-підприємця вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або нотаріуса. Проте, всупереч вимогам Закону, грошові кошти, отримані від продажу майна банкрута не були внесені на депозит нотаріуса, а були внесені на рахунок Товарної біржі «Правопорядок», державна реєстрація якої на даний час є припиненою. Тому, на даний час невідомо знаходження грошових коштів, які були отримані від продажу майна банкрута, в той час як відповідно до ст.26 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом застави, використовується виключно для задоволення вимог заставодержателя. На підставі ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України ліквідатор просила визнати недійсним аукціон від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень, договір купівлі-продажу та зобовязати гр.ОСОБА_9 повернути до ліквідаційної маси придбане майно - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. 1 - 3, 5, 6 ст.203 ЦК України, зокрема у звязку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Тобто, для визнання спірного правочину недійсним заявником має бути переконливо доведено наявність недотримання конкретних норм законодавства при вчиненні даного правочину.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про порушення приписів абз.3 ч.7 ст.48 Закону про банкрутство, відповідно до якого кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса, а не на рахунок Товарної біржі «Правопорядок».

Як свідчать матеріали справи, відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу від 24.02.2010р. покупець вніс 320000,00 грн. у повному обсязі за придбаний обєкт аукціону на рахунок Товарної біржі «Правопорядок» до нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору.

Відповідно до п.2.2. договору грошові кошти в сумі 32000,00 грн, які перераховані покупцем як гарантія участі в аукціоні, зараховуються покупцю в рахунок ціни продажу обєкта аукціону. (а.с.215-217 т.6).

Разом з тим, в абз.3 ч.7 ст.48 Закону про банкрутство не деталізовано порядок перерахування коштів на депозитний рахунок нотаріальної контори, зокрема, не зазначено, що вказані кошти повинні перераховуватися безпосередньо покупцем. Тому колегія суддів вважає, що зміст спірного договору не суперечить вищенаведеній законодавчій нормі враховуючи також те, що у протоколі проведення аукціону №1 від 24.02.10р. визначено, що кошти, внесені переможцем на розрахунковий рахунок ТБ Правопорядок, в подальшому перераховуються на депозитний рахунок нотаріальної контори на підставі листа ліквідатора. Тобто, порядок проведення торгів, за результатами яких було укладено спірний договір, так само як і зміст самого договору, не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до абз. 6 ч. 5 ст.3-1 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий зобов'язаний повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення (зазначені зміни до Закону набрали чинності 16.10.11р. відповідно до Закону України від 22.09.11р. Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг).

Пунктом 2 прикінцевих положень Закону України від 22.09.11р. Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг встановлено, що дія Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

А саме, із посиланням на ч.5 ст.3-1 Закону про банкрутство, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність обовязку ліквідатора узгоджувати (погоджувати) оцінку майна, умови продажу, час та місце продажу нерухомого майна банкрута з заставним кредитором.

Таким чином, колегія суддів вважає, що аукціон був проведений з дотриманням норм ст.22-32, ст.47-49 Закону про банкрутство. Аргументованих заперечень проти вищевказаного висновку, а також посилання на інші обставини, що свідчили б про невідповідність спірного правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства і, відповідно, могли б бути підставою для визнання договору купівлі-продажу від 24.02.10р. недійсним в порядку ст.203, 215 ЦК України, апелянтом не надано.

Стосовно посилань ПАТ ОТП Банк на відсутність в матеріалах справи будь-якого розрахункового документу, який свідчить про дійсну сплату грошових коштів за придбаний обєкт нерухомості, колегія суддів зазначає, що в платіжному дорученні №1 від 24.02.2010р. в призначенні платежу зазначено "гарантийний внесок згідно протоколу проведення аукціону №1 від 24.02.2010р.", тобто як і було передбачено умовами протоколу №1 проведення аукціону від 24.02.2010р., а саме, кошти в розмірі 320000,00 грн. та 32000,00 грн. внесені переможцем, як гарантований внесок на р/р Товарної біржі «Правопорядок» зараховуються в рахунок сплати вартості придбаного майна. Крім того, вказані обставини також не можуть бути підставою для визнання спірного договору недійсним, оскільки, виходячи зі змісту ст.215, 216 ЦК України, виконання чи невиконання сторонами зобовязань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання самого правочину недійсним.

Відповідно до п.2.2. постанови Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними.

Як вбачається з відомостей з ЄДР запис до державного реєстру про припинення державної реєстрації Товарної біржі «Правопорядок» внесено 19.09.2012р., тобто більш ніж через 2 роки після проведення спірного аукціону та укладення спірного договору. Крім того, обов'язок перевірки факту перерахування грошових коштів на депозитний рахунок нотаріуса належить призначеному судом ліквідатору, який відповідно до своїх повноважень, які покладені на нього відповідно до ст.25 Закону про банкрутство, повинен вжити всі належні та необхідні ліквідаційні заходи, направлені на пошук, виявлення та повернення грошових коштів, що знаходяться у третіх осіб для задоволення вимог банку, як заставного кредитора банкрута.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ліквідатор звертався до Товарної біржі «Правопорядок» з листом про перерахування грошових коштів, отриманих після продажу спірного майна на депозитний рахунок нотаріуса.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33 та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, укладений між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9 В звязку з чим також не підлягає задоволенню заява ліквідатора в частині зобовязання гр.ОСОБА_9 повернути до ліквідаційної маси придбане майно - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, в звязку з чим ухвала господарського суду Харківської області від 26.06.2014р. у справі №Б-50/220-09 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "ОТП Банк" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 26.06.14р. у справі №Б-50/220-09 скасувати.

Заяву ліквідатора (вх. №44439 від 29.11.2013р.) про визнання недійсним аукціону від 24.02.2010р. з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-12,1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33 та заяву ліквідатора (вх. №3027 від 28.01.2014р.) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33, укладеного між колишнім ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_9; зобовязання гр.ОСОБА_9 повернути до ліквідаційної маси придбане майно - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-12, 1-13, заг. площею 175,8 кв.м, літ А-16, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи, буд.33 залишити без задоволення.

Повний текст постанови складено 17.08.2015р.

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Плахов О.В.