ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

05.08.2015 р. Справа № 904/3074/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Євстигнеєва О.С. (зміна судової колегії на підставі розпорядження голови суду №541 від 04.08.2015р.)

Секретар судового засідання: Петровська А.В.

Учасники судового процесу:

від скаржника: Никитенко Є.В., представник, довіреність № 19979/04-62-10-026 від 21.07.14р.

Представник ТОВ "Сан Буд Монтаж" та ліквідатор в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі №904/3074/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Буд Монтаж", м.Дніпропетровськ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Буд Монтаж", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі №904/3074/15 (суддя Полєв Д.М.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сан Буд Монтаж" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців, до 23.10.2015р. Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Зибіна Антона Олександровича.

З метою виявлення кредиторів банкрута, господарським судом Дніпропетровської області в порядку ч.3,4 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Буд Монтаж" банкрутом.

Після закінчення строку для подання кредиторських вимог, ліквідатора зобов'язано надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку п.5 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скласти реєстр вимог кредиторів та подати реєстр вимог кредиторів на затвердження господарському суду у строк до 01.06.2015р.

Не погодившись із вказаною постановою, Державна податкова інспекція в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. - скасувати, провадження у справі про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Буд Монтаж" банкрутом - припинити.

В апеляційній скарзі податковий орган наполягає на тому, що під час провадження у справі, за результатом якого було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом, господарським судом першої інстанції не прийнято до уваги наступні факти: -відсутність в матеріалах справи доказів надання ліквідатором боржника податковому органу документів фінансово-господарської звітності та проміжного ліквідаційного балансу боржника, що позбавило апелянта можливості провести позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Буд Монтаж".

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови суду, податковий орган посилається на ст.129 Конституції України, якою регламентовано принцип забезпечення права апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

В свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор ТОВ "Сан Буд Монтаж" Зибін А.О. наполягає на тому, що апелянт не набув статусу сторони у даній справі, а отже, позбавлений права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень. Окрім того, ліквідатор зауважує на тому, що на запит скаржника ним було надано всі витребувані документи, а отже, неможливість проведення податковим органом позапланової перевірки боржник носить суб'єктивний характер, оскільки, зокрема, докази видачі наказу на проведення зазначеної перевірки в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження у даній справі з урахуванням наступного.

Так, ст.55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Пункт 8 ч.3 ст.129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Між тим, згідно з ч.6 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство, окрім судових рішень у формі ухвал, в одному випадку, у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, виноситься постанова, оскарження такої постанови відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство.

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

У відповідності до абз.16 ст.1 Закону про банкрутство, учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак, інші випадки участі органу доходів і зборів у справі про банкрутство платника податків Законом про банкрутство не передбачені. Таким чином, орган доходів і зборів до інших, окрім кредиторів, учасників справи про банкрутство чинним законодавством України не віднесений.

Тобто, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належність і допустимість доказів. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, як встановлено апеляційною інстанцією, провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Сан Буд Монтаж" здійснюється за ст.95 Закону про банкрутство, де виявлення кредиторів боржника відбувається у ліквідаційній процедурі шляхом офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом. Таким чином, кредитори повинні заявити свої вимоги до боржника в місячний строк із дня такого оприлюднення.

Відповідне повідомлення про визнання ТОВ "Сан Буд Монтаж" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 24.04.2015р. (а.с.77). З дня офіційного оприлюднення відповідного оголошення зазначені в ньому відомості набувають загальновідомого значення.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що місцевим господарським судом 16.04.2015р. прийнято ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сан Буд Монтаж", що є обов'язковою до виконання в силу ст.124 Конституції України. Зазначену ухвалу направлено ДПІ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська для розгляду питання щодо проведення позапланової перевірки своєчасності та достовірності сплати боржником податків та зборів (обов'язкових платежів). (а.с.38). Наявні в матеріалах справи також докази направлення в адресу апелянта постанови про визнання ТОВ "Сан Буд Монтаж" банкрутом та, відповідно, зазначенням в резолютивній частині даного судового рішення строку звернення кредиторами з грошовими вимогами до боржника. (а.с.75).

Проте, як встановлено апеляційним господарським судом, докази звернення скаржника з грошовими вимогами до ТОВ "Сан Буд Монтаж" у встановленому ч.3 ст.95 Закону про банкрутство порядку в матеріалах справи - відсутні. Більше того, слід зауважити, що про наявність у боржника будь-якої податкової заборгованості перед ДПІ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська скаржник не зазначає і в апеляційній скарзі.

З приводу решти викладених в апеляційній скарзі заперечень, зокрема, щодо неможливості здійснення позапланової перевірки через ненадання ліквідатором боржника первинних документів та ненаправлення в адресу податкового органу проміжного ліквідаційного балансу, колегія суддів зауважує на відсутності доказів існування наказу керівництва скаржника про проведення позапланової перевірки боржника, перешкоджання ліквідатора у здійсненні такої перевірки шляхом не допуску на територію підприємства чи/або ненадання необхідних документів фінансово-господарської звітності тощо. При цьому, слід зазначити, що у разі неможливості здійснення такої перевірки з зазначених вище причин, податковий орган не був позбавлений права оскаржити такі дії ліквідатора у передбаченому чинним законодавством порядку в рамках провадження у справі про банкрутство. Однак, з невідомих причин цього зроблено не було (доказів зворотного суду не надано). В свою чергу, доводи скаржника щодо необхідності надсилання ліквідатором податковому органу проміжного ліквідаційного балансу боржника в межах провадження у справі про банкрутство з метою перевірки його повноти та достовірності на приписах чинного законодавства України не ґрунтуються.

За зазначених вище обставин суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість звернення до суду з апеляційною скаргою податковим органом не доведена, апелянт учасником справи про банкрутство не являється, що є підставою для припинення апеляційного провадження у справі за п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

(Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою Вищого господарського суду України, зокрема, постановами від 10.07.2013р. у справі №916/832/13, від 17.10.2013р. у справі №904/1292/13-г, від 31.10.2013р. у справі №5011-46/12006-2012, від 18.06.2014р. у справі №904/9496/1, від 24.12.2014р. у справі №916/2753/14, від 25.12.2014р. у справі №908/766/14. від 23.12.2014р. у справі №910/16104/14, від 18.03.2015р. у справі №904/6780/14).

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст.86, 91, 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі №904/3074/15 - припинити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.С. Євстигнеєв