донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

04.08.2015 справа №908/934/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4,за довіреністю № 5 від 05.01.2015 р. не зявися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Лакма Z м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від19.05.2014 р. (повний текст рішення підписано 19.05.2014 р.)
у справі№ 908/934/14 (суддя Місюра Л.С.)
за позовом доКомунального підприємства Водоканал, м. Запоріжжя Товариства з обмеженою відповідальністю Лакма Z м. Запоріжжя
простягнення 28 099,39 грн.
ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Водоканал, м. Запоріжжя (далі Позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Лакма Z м. Запоріжжя (далі Відповідач) про стягнення 28 099,39 грн. плати за безоблікове користування.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.05.2014 р. у справі № 908/934/14 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувсь з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2014 р. у справі № 908/934/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог. Зокрема, скаржник вважає, що, приймаючи рішення, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи, а саме рішення є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також, апелянт вважає, що місцевий суд не врахував приписи п. 3.2 ОСОБА_5 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. № 190 та порушив приписи ч. 3 ст. 28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 04.08.2015 р.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення, про що зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

03.08.2015 р. через канцелярію суду до матеріалів справи від Позивача надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, які досліджено та долучено до матеріалів справи.

Відповідач не скориставсь наданим їм правом та в судове засідання не зявився, поважних причин незявлення до суду не надав, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема, з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій статті 19 цього Закону (частина друга статті 19 Закону про питну воду).

Як встановлено місцевим господарським судом, 01.01.2006 р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації № 3568 (далі Договір) .

Відповідно до розділу 2 Договору, він укладається з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним Договором.

Сторони не зверталися один до одного про припинення дії Договору, відповідно він вважається чинним, оскільки пролонгація відбулась автоматично. Доказів зворотного сторонами не представлено.

При укладенні зазначеного Договору сторони дійшли згоди, що Абонент (Відповідач) для обліку спожитої питної та технічної води зобовязаний своїми силами та коштами встановити засіб обліку та предявити його за актом представнику Водоканала для перевірки технічного стану, пломбування, реєстрації. Знімати водолічильник, виконувати будь-які зміни в його конструкції або положенні на водомірному вузлі, де він встановлений, знімати пломби, накладені органами Держстандарту або представниками Водоканалу, Абонент має право тільки після одержання письмового дозволу Водоканалу (п. 3.2.2 Договору).

На виконання приписів вказаного договору, Відповідачем встановлено обліковий пристрій марки КВ 1,5 № 070719, держповірка 1 квартал 2009 р., який припломбований до труби пломбою № А3105, пломби здані представнику Абоненту ОСОБА_6, про що 24.04.2009 р. складено акт № 191 технічного обстеження водопроводу за адресою : Набережна магістраль, що належить ТОВ Лакма-Z, підписаний представниками сторін без зауважень. Відповідно до даного акта, на час огляду водоміра покази становлять 00000 куб. м. Крім того, у вказаному акті зазначено про те, що самовільне порушення пломб заборонено.

29.07.2013 р., керуючись умовами договору та чинним законодавством, представниками Позивача в присутності відповідальної особи Відповідача проведено перевірку водогосподарської діяльності по майданчику : Набережна магістраль. За результатами обстеження складено акт технічного обстеження № 99 від 29.07.2013 р., яким встановлено : на вводі Абонемента Ду 25 мм, встановлений обліковий пристрій марки КВ 1,5, строк держповірки приладу сплинув. Попередня держповірка була здійснена у 1 кварталі 2009 р.

В зв'язку з закінченням терміну держповірки засобу обліку було складено та підписано представниками Позивача та Відповідача акт технічного обстеження водопроводу № 100 від 29.07.2013 р., в якому Позивач повідомляв Відповідача про те, що останньому необхідно до 03.08.2013 р. встановити на водопровідному вводі резервний держповірений справний водомір.

На підставі акта технічного обстеження водопроводу № 99 від 29.07.2013р. КП Водоканал складено акт-рахунок № 3568/1 від 29.07.2013р., в якому визначено вартість води розрахунковим способом, відповідно до якого сума, що підлягає оплаті складає 28 099,39 грн.

Відповідно до пункту 5.1 Договору основним документом на оплату є акт. Абонент зобов`язаний протягом трьох банківських днів з дня виписки акту перерахувати грошові кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу в сумі, вказаній в акті. Якщо Абонент відмовляється підписати акт, він підписується представником Водоканалу, а в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Такий акт пересилається Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт є обов'язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

Як вбачається з акта № 99 та акта-рахунку № 3568/1 від 29.78.2013р., представник Відповідача з цими документами ознайомлений, але від їх підпису відмовився.

Відповідно до п. 3.2 Договору Абонент зобовязаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим Договором та нормативними документами, вказаними у п. 1.1 цього Договору.

На виконання вищевказаних положень Договору Позивачем на адресу Відповідача направлений лист за вих. № 7955 від 05.08.2013р. з вимогою про сплату вартості витрат води, розрахованої в акті № 99 та акті-рахунку № 3568/1 від 09.08.2013р. Докази відправки долучені до матеріалів справи.

Несплата Відповідачем у встановлений строк вищевказаної суми і стала підставою звернення до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 28 099,39 грн.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з правильністю висновків місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог та необхідності їх задоволення, з огляду на наступне:

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, ст. ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правовідносини сторін у даній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", , та договором № 4873/1 від 05.04.2011 р.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. № 190 затверджені ОСОБА_5 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 р. за № 936/15627) (далі - ОСОБА_5 № 190).

Вказані ОСОБА_5 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання.

Пунктом 5.1 ОСОБА_5 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України передбачено, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. У п. 5.4 ОСОБА_5 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність", а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності. Засоби обліку, які виключені з державного реєстру в період експлуатації засобів обліку, можуть використовуватись до закінчення встановленого граничного строку служби, після чого здійснюється їх заміна.

Частиною 2 ст. 11 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність встановлено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

За умовами частини 2 ст. 28 вищевказаного Закону, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобовязані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Таким чином, як було вірно зазначено місцевим судом, Відповідач повинен був забезпечити своєчасну повірку приладу обліку та не здійснювати споживання води за неповіреним належним чином водолічильником.

Як вказано вище, датою державної повірки приладу обліку Відповідача є 1 квартал 2009 р., що відображено в акті № 191 від 24.04.2009 р., підписаному у двосторонньому порядку.

Для даного приладу обліку марки КВ 1,5 встановлено міжповірочний інтервал раз у три або чотири роки, що передбачено Покажчиком засобів вимірювальної техніки, занесених до державного реєстру України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики Міністерства економічного розвитку, порядковий номер приладу 1732.

В силу п. 5.14 ОСОБА_5 № 190, усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п. 3.3 цих ОСОБА_5 до дня установки повіреного засобу обліку.

Повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних), виконуються за їх рахунок (п. 5.15 ОСОБА_5 № 190).

За умовами пункту 3.2.3 Договору при відсутності або не встановленому приладі, або розміщенні абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням ОСОБА_5 користування..", "ОСОБА_5 експлуатації…" водопостачання абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом відповідно з пунктами 9.6 та 21.5 "ОСОБА_5 користування…", починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

При цьому, п. 9.6 ОСОБА_5 користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжиткомгоспа України від 01.07.1994 р. № 65 кореспондується з п. п. 3.3 та 3.4 , 4.26 "ОСОБА_5 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" № 190 від 27.06.2008 р.

Пунктами 3.3, 3.4 ОСОБА_5 № 190 встановлено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

У зв`язку зі встановленим фактом водоспоживання з порушенням умов експлуатації приладу обліку за безоблікове водокористування за період з 28.06.2013р. по 29.07.2013р. Позивачем нараховано Відповідачу плату в розмірі 28 099,39 грн. (з дня виписки представником КП "Водоканал" останнього акта № 3568/1 від 27.06.2013 р. по день виявлення порушення Відповідачем ОСОБА_5 № 190 п. п. 1.1., 3.2.1 Договору, Закону України Про метрологію та метрологічну діяльністю щодо держповірки засобу обліку).

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, Позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, надавши відповідачу послуги з централізованого питного водопостачання, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наведених послуг не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 28 099,39грн.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом правомірно задоволено Позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 28 099,39 грн. за період з 28.06.2013 р. по 29.07.2013 р.

Одночасно, твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не враховані приписи ч. 3 ст. 28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, у яких викладено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання колегією суддів не приймається, оскільки, відповідно до зазначеного Закону, дане твердження стосується саме фізичних осіб, що не є субєктами підприємницької діяльності, якою скаржник не являється.

Отже, матеріали справи свідчать, що місцевим господарським судом в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Рішення господарського суду Запорізької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм законодавства при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2014 р. у справі № 908/934/14 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Лакма Z м. Запоріжжя, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2014 р. у справі № 908/934/14, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 04.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписано 07.08.2015р.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Радіонова О.О.

ОСОБА_3