ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.07.2015 Справа № 908/4804/14

за позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» (, адреса: 042014, м. Київ, пр.. Маршала Рокосовського, 3/4)

до відповідачів:

1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» (, адреса: 83102, м. Донецьк, пр.. Ленінський, 11-б)

2) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС ПРОФІНВЕСТ-2012» (, адреса: 83052, АДРЕСА_1)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Груп» (, адреса: 01103, м. Київ, Залізничне шосе, 21, офіс 213/1)

про: визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012р.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_3 довіреність б/н від 05.01.2015р.

від відповідача-1: ОСОБА_4 - довіреність б/н від 14.11.2014р.

від відповідача-2: не зявились

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: не зявились

суддя Величко Н.В.

СУТЬ СПОРУ:

Постановою господарського суду Донецької області від 26.12.2013р. по справі № 905/5359/14 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_5

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача 1 - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", відповідача 2 - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС ПРОФІНВЕСТ-2012» про визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012", про визнання недійсним зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» за договором поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012".

Ухвалою від 13.11.2014 справі присвоєно номер 908/4804/14, номер провадження 21/63/14, прийнято до розгляду у справі № 905/5359/13-908/4643/14 про банкрутство ТОВ "ВОСХОД" позовну заяву ТОВ "АВІС ФІНАНС" до відповідача 1 - ТОВ "ВОСХОД", відповідача 2 - ТОВ "Донбас профінвест-2012" про визнання недійсним договору поруки № 897 БВ/П/12 від 21.12.2012 року, порушено провадження у справі. Залучено до участі у справі № 908/4804/14 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ТОВ "ОСОБА_2 Груп".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.01.2015р. по справі № 908/4804/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2015р. по справі № 905/5359/13-908/4643/14 (№ 908/4804/14), позов задоволено. Визнано недійсним Договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, який укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Восход» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Донбас Профінвест-2012». Визнано недійсним зобов'язання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» за Договором поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, який укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Восход» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Донбас Профінвест-2012». Стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВІС ФІНАНС" 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВІС ФІНАНС" 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2015р. скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2015р. та рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2015р. по справі № 905/5359/13-908/4643/14. Справу № 905/5359/13-908/4643/14 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Вказана постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що розгляд поданої ТОВ «АВІС ФІНАНС» позовної заяви мав здійснюватися в окремому позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство ТОВ «ВОСХОД».

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України № 21р від 24.04.2015р. відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», Указу Президента України від 12.11.2014р. № 868/2014 «Про внесення змін до мережі господарських судів України» та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 22.04.2015 № 8-8141/15 про можливість відновлення роботи господарського суду Донецької області, відновлено роботу господарського суду Донецької області з 27.04.15р. за адресою: м. Харків, пр.. Леніна, 5.

На виконання розпорядження голови Вищого господарського суду України № 21 від 24.04.2015р. «Про відновлення роботи господарського суду Донецької області» господарським судом Запорізької області ухвалою від 30.04.2015р. передано матеріали справи № 905/5359/13-908/4643/14 про банкрутство ТОВ «ВОСХОД» господарському суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.06.2015р. по справі № 905/5359/13 виділено з матеріалів справи № 905/5359/13-908/4643/14 про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД», що надійшли від господарського суду Запорізької області, матеріали позовного провадження та сформовано їх в окремі справи, серед яких й справа № 908/4804/14 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВІС ФІНАНС" до відповідача 1 - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", відповідача 2 - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС ПРОФІНВЕСТ-2012» про визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012", про визнання недійсним зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» за договором поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012".

Вказана окрема справа позовного провадження передана для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

За результатами автоматичного розподілу справ між суддями, справу № 908/4804/14 передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою від 10.06.2015р. справу № 908/4804/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012р. укладений відповідачами - ТОВ «ВОСХОД» та ТОВ «ДОНБАС ПРОФІНВЕСТ-2012» всупереч встановленим договірним зобов'язанням, актам цивільного законодавства, він не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, внаслідок чого позивачем порушується питання про визнання правочину недійсним з підстав невідповідності вимогам ч.5 ст.203 ЦК України.

19.06.2015р. до канцелярії суду від позивача надійшли доповнення до позовної заяви б/н, б/д, в яких останній наголошує на тому, що оспорюваних договір поруки укладено без згоди кредитора за кредитними договорами відповідачі допустили порушення як вимог самих кредитних договорів, так і положень ст.ст. 526, 610, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, чим порушили права та законні інтереси кредитора, яким після відступлення прав вимоги за кредитними договорами виступає позивач по справі - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС». На переконання позивача, договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012р., укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012", суперечить ч.5 ст.203 ЦК України, оскільки не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором.

Також позивач зазначає, що оспорюваних договір поруки укладено в якості забезпечення виконання зобовязань за основним договором договором купівлі-продажу цінних паперів № 897-БВ/12 від 21.12.2012, предметом якого є купівля-продаж простих акцій ОСОБА_6 «СЕРТЕЗА» загальною вартістю 385 000 000,00 грн. При цьому, договір купівлі-продажу цінних паперів від 21.12.2012 № 896-БВ/12 та № 895-БВ/12, сторони та умови яких є ідентичними (відрізняються лише вартістю, кількістю цінних паперів та їх емітентом) і виконання зобовязань за кожним з договорів купівлі-продажу цінних паперів забезпечено порукою ТОВ «ВОСХОД». Втім, договір купівлі-продажу цінних паперів № 895-БВ/12 від 21.12.2012 визнано недійсним постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015р. у справі № 910/19289/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.05.2015р.

На думку позивача, висновки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 12.05.2015р. по справі № 910/19289/14, є преюдиціальними у цій справі в силу приписів ст. 35 ГПК України та додатково свідчать про наявність доведених підстав для визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 р. у звязку з його укладенням без наміру створення реальних правових наслідків.

На підтвердження своєї позиції надано суду постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015р. у справі № 910/19289/14, постанову Вищого господарського суду України від 12.05.2015р. по справі № 910/19289/14, договори купівлі-продажу цінних паперів від 21.12.2012р. №№ 895-БВ/12, 896-БВ/12 та 897-БВ/П/12, докази направлення доповнень до позовної заяви відповідачам та третій особі у цій справі.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та зазначив, що ТОВ «ОСОБА_2 Груп», ще на момент укладення договору купівлі-продажу цінних паперів № 897-БВ/12, не мало на меті виконувати свої зобовязання з оплати вартості цінних паперів, а ТОВ «ДОНБАС ПРОФІНВЕСТ-2012», в свою чергу, не мав наміру стягувати кошти в рахунок оплати за цим договором купівлі-продажу, сторони уклали вказаний договір та договір поруки з метою стягнення всієї вартості цінних паперів з поручителя ТОВ «ВОСХОД». ТОВ «ВОСХОД» було укладено договір поруки, який не спрямований на одержання товариством та відповідно його учасниками прибутку, а лише спрямований на виконання фінансових зобовязань за третю особу у значному розмірі 385 000 000,00 грн.

Відповідач-2 свого представника до суду не направив, відзиву по суті спору не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До канцелярії суду надав телеграму, в якій просив судове засідання відкласти на іншу дату і без його представника розгляд справи не здійснювати. Також повідомив додаткову адресу для листування: 87548, м. Маріуполь, а/с 206.

ОСОБА_2 особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Груп»), свого представника до суду не направила, відзиву по суті спору не надала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Щодо клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи суд зазначає наступне.

Обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з врахуванням також підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені підстави оцінюються судом з метою реалізації передбаченого процесуальним законом права на відкладення справи.

Заявником не доведено суду обставин на які він посилається з наданням будь-яких доказів на їх обґрунтування, які він вважає такими, що не дозволяють йому взяти участь в судовому засіданні.

Суд бере до уваги, що клопотання стосується особистих обставин представника і не доводить суду, що товариство об'єктивно не мало можливості вжити заходів для забезпечення свого представництва в судовому засіданні.

За таких обставин, господарський суд Донецької області не вбачає підстав для висновку про неможливість розгляду справи в попередньо призначеному судовому засіданні, тому клопотання про відкладення визнає необґрунтованим та відхиляє.

23.06.2015р. до канцелярії господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНРОЯЛТІПЛЮС» (, юридична адреса: 83049, м. Донецьк, вул.. Хирургична, 22, поштова адреса: 87500, м. Маріуполь, а/с 17), в якій останнє просить залучити його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, оскільки, на думку заявника, можливе рішення у цій справі може вплинути на права та інтереси усіх кредиторів в межах справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД», зокрема ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНРОЯЛТІПЛЮС».

У своїх поясненнях, представники позивача та відповідача-1 проти задоволення вказаного клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНРОЯЛТІПЛЮС» заперечили.

Суд враховує, що Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК України). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що між заявником клопотання та позивачем у цій справі відсутні будь-які матеріальні правовідносини, які можуть змінитися у звязку з прийняттям рішення по справі № 908/4804/14 про визнання недійсним договору поруки, стороною якого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНРОЯЛТІПЛЮС» не виступає.

На переконання суду, можливе рішення у цій справі не призведе до виникнення нових, зміни існуючих прав та/або обовязків ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДОНРОЯЛТІПЛЮС» або до їх припинення, тому клопотання про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2012 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Восход» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Донбас Профінвест-2012» був укладений Договір поруки № 897-БВ/П/12 (надалі за текстом -«Договір»).

За умовами укладеного сторонами Договору Відповідач-1 виступив поручителем за зобов'язаннями третьої особи - ТОВ «ОСОБА_2 Груп» за договором купівлі-продажу цінних паперів № 897-БВ/12 від 21.12.2012, згідно якого Відповідач-2 передав у власність третьої особи акції ПАТ «ЗНВКІФ «Сертеза» на суму 385000000 грн., а ТОВ «ОСОБА_2 Груп» зобов'язалось сплатити зазначені акції у строк до 31.12.2012 шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Відповідача-2.

Відповідно до п.2 Договору, Поручитель (Відповідач-1) відповідає перед кредитором (Відповідачем-2) за виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу цінних паперів в тому ж розмірі, що і Боржник (ТОВ «ОСОБА_2 Груп»), включаючи сплату загальної вартості цінних паперів, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, передбачених Договором купівлі-продажу цінних паперів.

Згідно п.4 Договору, у випадку невиконання Боржником (покупцем цінних паперів) зобов'язань за договором купівлі-продажу, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У відповідності до Договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу цінних паперів.

Пунктом 5 Договору передбачено, що у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного (їх) зобов'язання (-ь).

За змістом статей 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

04.01.2013 року ТОВ «Донбас профінвест-2012» звернулося з вимогою до ТОВ «Восход», та ТОВ «ОСОБА_2 маркет групп» щодо виконання ними умов договору поруки та сплати боргу у загальному розмірі 385000000 грн.

Відповідно до п. 4 ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" підтвердженням права власності на цінні папери, зокрема, є виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надати власнику цінних паперів.

Висновками, зазначеними у Постановах Донецького апеляційного господарського суду від 25.12.2013р. та Вищого господарського суду України від 11.03.2014 у справі № 905/5359/13, підтверджується виконання обов'язку Відповідача 2 з передачі у власність третьої особи акцій ПАТ «ЗНВКІФ «Сертеза» на суму 385000000 грн. (виписка про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 003160 за період з 26.12.2012р. по 08.10.2013р., де станом на 08.10.2013р. обліковуються придбані цінні папери, у т.ч. за договором купівлі-продажу від 21.12.2012р. № 897-БВ/12).

На момент розгляду позовних вимог ТОВ "ОСОБА_2 Груп" не надано доказів сплати за договором купівлі-продажу цінних паперів № 897-БВ/12 від 21.12.2012.

Позивач (ТОВ «АВІС ФІНАНС») посилається на те, що Договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012р. укладений відповідачами - ТОВ «ВОСХОД» та ТОВ «ДОНБАС ПРОФІНВЕСТ-2012» всупереч встановленим договірним зобов'язанням, актам цивільного законодавства, він не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, внаслідок чого позивачем порушується питання про визнання правочину недійсним з підстав невідповідності вимогам ч.5 ст.203 ЦК України.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою від 29.07.2013р. господарський суд Донецької області прийняв до розгляду заяву ТОВ "Донроялтіплюс" про порушення справи про банкрутство ТОВ "Восход" на підставі ст.ст. 11, 12, 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою від 12.08.2013р. суд порушив справу про банкрутство; визнав грошові вимоги ініціюючого кредитора; ввів процедуру розпорядження майном та призначив розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_5

13.09.2013 ТОВ «Донбас профінвест-2012» звернулося до господарського суду Донецької області із заявою про визнання його кредиторських вимог до ТОВ «Восход» у справі про його банкрутство.

За результатами попереднього засідання ухвалою від 31.10.2013р. господарський суд затвердив реєстр вимог кредиторів до боржника та з урахуванням ухвали від 04.11.2013р., зокрема, визнав вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" м. Київ на суму заборгованості 590 372 950,81грн., як заставного кредитора, та 3 430 525,61грн. пеня - 6 черга; окремо вніс до реєстру вимог кредиторів вимоги банку, як заставного кредитора в сумі 590 372 950,81грн. (а 3 430 525,61 грн. пеня - 6 черга реєстру вимог кредиторів) та відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав"; відмовив ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у визнанні кредиторських вимог в сумі 135852,06грн.

Також судом визнано та включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Донбас профінвест-2012" на суму заборгованості 900 000 000грн. (грошові зобов'язання 4 черги), які у т.ч. обґрунтовані заборгованістю Відповідача 1 за оспорюваним Договором.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.12.2013року у справі № 905/5359/13 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 31.10.2013р. у справі № 905/5359/13 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Донецької області від 31.10.2013р. у справі № 905/5359/13 змінено в частині кредиторських вимог ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", викладено її резолютивну частину в наступній редакції:

1.Визнати кредиторські вимоги, в тому числі публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк":

- на суму заборгованості 571292466,35грн., які забезпеченні заставою майна боржника як позичальника;

- на суму заборгованості 19080484,46грн., які забезпечені заставою майна боржника як майнового поручителя;

- на суму пені 2669505,65грн., нарахованої боржнику як позичальнику за кредитними договорами.

2. Відмовити публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" м. Київ у визнанні кредиторських вимог в загальному розмірі 896872,02грн., а саме:

- 135852,06грн. сума пені, помилково нарахована боржнику як позичальнику за кредитними договорами;

- 761019,96грн. сума пені, нарахована та безпідставно заявлена боржнику як майновому поручителю.

3. Затвердити реєстр вимог кредиторів, що складається з вимог, в тому числі:

- публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" щодо пені у розмірі 2669505,65грн. (грошові зобов'язання 6 черги).

4. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" як забезпеченого кредитора в загальному розмірі 590372950,81 грн., а саме:

- на суму заборгованості 571292466,35 грн., які забезпеченні заставою майна боржника як позичальника;

- на суму заборгованості 19080484,46 грн., які забезпечені заставою майна боржника як майнового поручителя;

- крім того, відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

В частині кредиторських вимог ТОВ "Донбас профінвест-2012" ухвалу господарського суду Донецької області від 31.10.2013р. у справі № 905/5359/13 залишено без змін.

Загальна сума конкурсної кредиторської заборгованості склала 907211447,75 грн.

Постановою Вищого господарського суду України 01.04.2014р. касаційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Головне відділення Промінвестбанку в Донецькій області" залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.12.2013р. у справі №905/5359/13 залишено без змін.

Постановою господарського суду Донецької області від 26.12.2013 року по справі № 905/5359/13 ТОВ "ВОСХОД" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_5

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року по справі № 905/5359/13 встановлено, що за час виконання обов'язків розпорядника майна ТОВ "Восход", арбітражним керуючим ОСОБА_5 31.08.2013 року було проведено інвентаризацію майна боржника та визначено його вартість. 31.08.2013-01.09.2013, під час проведення інвентаризації, було виявлено активів боржника (основні засоби) на загальну суму 410828662 грн. 00 коп. З метою проведення поглибленого аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Восход", розпорядник майна ОСОБА_5І звернувся до ФДГУ Агентство з питань банкрутства в Донецькій області, якою було проаналізовано та досліджено на підставі документів фінансової звітності фінансово-господарська діяльність боржника за період з 2011-2012 роки, 9 місяців 2013р. та зроблений висновок від 06.12.13р. щодо фінансового стану ТОВ "Восход". За змістом цього висновку встановлено, що протягом з 31.12.2010р. по 31.12.2012р. та 9 місяців 2013р. у ТОВ "ВОСХОД" розмір позикового капіталу боржника більший за розмір його загальних активів за балансовою вартістю, отже боржник не мав можливості погасити свою заборгованість у повному обсязі за рахунок активів підприємства, мають місце ознаки неплатоспроможності.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.05.2014 у справі 905/5359/13 судом заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Авіс фінанс" про заміну кредитора задоволено. Здійснено заміну первісного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на нового кредитора - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Авіс фінанс" на підставі договорів відступлення права вимоги № 39/246 від 03.04.2014, № 39/247 від 03.04.2014 та № 39/248 від 03.04.2014 за грошовими зобов'язаннями кредитора у справі № 905/5359/13 про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Восход", в наступному розмірі: 571292466,35 грн. - сума заборгованості, яка забезпечена заставою майна боржника як позичальника; 19080484,46 грн. - сума заборгованості, яка забезпечена заставою майна боржника як майнового поручителя; 2669505,65 грн. - сума пені нарахованої боржнику, як позивальнику за кредитними договорами.

Представник ліквідатора (відповідача-1) підтвердив наявність в реєстрі вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Авіс фінанс" в наступному розмірі:

- 571292466,35 грн. - сума заборгованості, яка забезпечена заставою майна боржника як позичальника (окремо внести до реєстру, як вимоги забезпеченого кредитора);

- 19080484,46 грн. - сума заборгованості, яка забезпечена заставою майна боржника як майнового поручителя (окремо внесено до реєстру, як вимоги забезпеченого кредитора);

- 2669505,65 грн. - сума пені нарахованої боржнику як позивальнику за кредитними договорами (грошові зобов'язання шостої черги). Також відповідач-1 пояснив, що станом на 12.01.2015 у процедурі ліквідації продажу майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Восход", у т.ч. заставного, не відбувалось, розрахунки з кредиторами не проводились.

Згідно ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, в тому числі, шляхом: визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що на момент укладення між Відповідачами оспорюваного Договору ТОВ «Восход» виступав позичальником ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яким відступлено вимоги новому кредитору ТОВ «Авіс фінанс». Між первісним кредитором ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Восход» укладено, зокрема, кредитний договір № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007. Згідно п.4.2.4. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, п.3.2.4. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року, укладених між ТОВ «Восход» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Позичальник ТОВ «Восход» зобов'язався до повного повернення кредиту та/або сплати плати за кредит та/або спати процентів, та/або сплати неустойки не виступати поручителем без попередньої згоди на це Банку.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.8. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до повного повернення Позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов' язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору. Аналогічні умови встановлені п.п. 6.1., 6.5 Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року.

Суд встановив, що станом на день укладення оспорюваного Договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 р. ТОВ «Восход» не здійснив повне повернення кредиту, сплати плати за кредит, процентів, неустойки. Відповідно до умов п.п.6.1, 6.8. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, п.п. 6.1.,6.5. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року, строк дії кредитних договорів не припинився, а отже ТОВ «Восход» зобов'язаний належним чином виконувати обов'язки, встановлені договорами, в тому числі і дотримуватися обмежень договорів щодо укладення договорів поруки за попередньою згодою кредитора.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Таким чином, укладенням договору поруки без отримання згоди кредитора Відповідачі ТОВ «Восход» та ТОВ «Донбас профінвест-2012» допустили порушення вимог п.4.2.4. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, п.3.2.4. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року, вимог ст.ст. 526, 610, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, чим порушили права та законні інтереси кредитора, яким після відступлення прав вимоги за кредитними договорами в повному обсязі виступає Позивач по справі.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» автоматизованою системою збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» до Єдиного державного реєстру включаються відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. Зокрема, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності; ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи; види діяльності; дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) та інші відомості, передбачені Законом.

Згідно ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно даних Єдиного державного реєстру за Відповідачем 1 ТОВ «Восход» зареєстровано наступні види діяльності:

Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;

Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний);

Код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель;

Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Як встановлено матеріалами справи, Відповідач 1 ТОВ «Восход» за договором поруки прийняв на себе зобов'язання сплатити вартість цінних паперів, придбаних покупцем за договором купівлі-продажу, у розмірі 385000000,00 грн., що не пов'язано із його зареєстрованими видами діяльності.

Згідно даних Єдиного державного реєстру за Відповідачем 2 ТОВ «Донбас профінвест-2012» зареєстровані наступні види діяльності:

Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);

Код КВЕД 66.12 Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах;

Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до матеріалів справи, Відповідач-2 (ТОВ «Донбас профінвест-2012») за договором купівлі-продажу реалізував покупцю - ТОВ «ОСОБА_2 маркет групп» (третя особа у цій справі) цінні папери вартістю 385000000,00 грн. Кредитором-ТОВ «Донбас профінвест-2012» у справі про банкрутство Боржника-ТОВ «Восход» заявлені грошові вимоги у загальному розмірі 900000000,00 грн., в тому числі 385000000,00 грн. на підставі договору поруки №897-БВ/П/12 від 21.12.2012.

Згідно даних Єдиного державного реєстру, за третьою особою по справі (ТОВ «ОСОБА_2 маркет групп»), яким придбані цінні папери вартістю 385000000,00 грн. та за якого перед Відповідачем-2 поручився Відповідач-1, зареєстровані наступні види діяльності:

Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний);

Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;

Код КВЕД 56.29 Постачання інших готових страв.

Враховуючи дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості якого є достовірними, проаналізувавши наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов до висновку, що Відповідачами, третьою особою на стороні Відповідачів здійснювалися операції на ринку цінних паперів (купівлі-продажу, забезпечення зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів), які не співвідносяться із зареєстрованими видами діяльності вказаних юридичних осіб.

Укладення договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 не відповідає економічній меті здійснення Відповідачем-1 господарської діяльності та не направлено на отримання ним прибутку.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва -підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержанні прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 52 ГК України визначено, що некомерційне господарюванні - самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб'єкт господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Некомерційна господарська діяльність здійснюється суб'єктами господарювання державного або комунального секторів економіки у галузях (видах діяльності), в яких відповідно до статті 12 цього Кодексу забороняється підприємництво, на основі рішення відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Некомерційна господарська діяльність може здійснюватися також іншими суб'єктами господарювання, яким здійснення господарської діяльності у формі підприємництва забороняється законом.

Відповідно до ст. 84 Цивільного кодексу України товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи. Згідно ст.85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд встановив, що Відповідачі по справі та третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - є суб'єктами господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку.

При цьому, укладення договору поруки не відповідає меті здійснення господарської діяльності Відповідачем-1, яким відповідно до договору прийнято зобов'язання у розмірі 385000000,00 грн. при наявній заборгованості, зокрема перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - 571292466,35 грн. за кредитними договорами. З огляду на власний фінансовий стан, Відповідач-1 фактично не міг здійснити погашення заборгованості покупця цінних паперів у зазначеному розмірі та завідомо знав про це, укладаючи договір поруки.

Внаслідок зазначеного, прийняття зобов'язань з поруки на суму 385000000,00 грн. не було спрямовано Відповідачем-1 на отримання прибутку, а, навпаки, було свідомо направлено на збільшення загального розміру його грошових зобов'язань та виникнення підстав для визнання його банкрутом.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вже встановлено судом, укладення договору поруки суперечить меті господарської діяльності ТОВ «Восход» у вигляді отримання прибутку та створює підстави для виникнення у ТОВ «Восход» заборгованості у значно великому обсязі.

Наслідком укладення оскаржуваного договору поруки та звернення Відповідача-2 з грошовими вимогами саме до поручителя Відповідача-1 у справі про банкрутство, а не до зобов'язаної за правочином договору купівлі-продажу особи, є отримання Відповідачем-2 як кредитором з грошовими вимогами до Відповідача-1 гарантованої присутності у комітеті кредиторів та вирішальної більшості голосів на засіданнях комітету кредиторів, який відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» наділений повноваженнями вирішення ключових витань у процедурі банкрутства боржника, як-то звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом: звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); підготовку та укладення мирової угоди; схвалення плану санації боржника, змін та доповнень до нього у випадках, передбачених цим Законом; визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом (ч.8 ст.26 Закону).

Відповідно до ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Законом. У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги. Вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Отже, збільшення загального розміру зобов'язань ТОВ «Восход» перед кредиторами на 900000000,00 грн., в тому числі на 385000000,00 за оскаржуваним договором поруки, за рахунок грошових вимог ТОВ «Донбас профінвест-2012» унеможливлює погашення вимог інших кредиторів в повному обсязі за рахунок боржника.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку, що оскаржуваний Договір поруки укладено Відповідачами не для настання його реальних наслідків, які полягають у забезпеченні належного виконання зобов'язань за основним договором поручителем на випадок їх невиконання/порушення зобов'язаною за договором стороною, а вчинено Відповідачами при свідомому розрахунку, що невиконання основного договору матиме місце і покупець не здійснить розрахунок за договором купівлі-продажу, рівно як і поручитель через складне фінансове становище не зможе здійснити погашення вимог Відповідача-2.

Укладаючи основний договір, рівно як і договір поруки, Сторони створили уявлення в оточуючих суб'єктів про наявність між ними правового зв'язку та заклали підстави для подальшого нібито правомірного стягнення заборгованості покупця з Поручителя. Відповідачі не спрямовували договір поруки на реальне настання правових наслідків, що передбачені порукою, а спрямували свій намір на свідоме створення підґрунтя для стягнення суми заборгованості у зазначених розмірах з Поручителя.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 року зазначено, що крім учасників правочину (сторін за договором) позивачем у справі про визнання договору недійсним може бути будь-яке підприємство, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Проте, уклавши оспорюваний Договір, ТОВ «ВОСХОД» не тільки не отримало ніякого прибутку, а навпаки, всупереч власним фінансовим інтересам, набуло зобов'язання сплатити заборгованість за третю особу у розмірі, що перевищує його активи.

Відповідно до статті 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 Цивільного Кодексу України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2)особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи вищевикладене, оскільки укладеним договором поруки №897-БВ/П/12 від 21.12.2012 порушені права та законні інтереси ТОВ «Авіс фінанс», укладення договору купівлі-продажу здійснено Відповідачами в порушення обов'язків ТОВ «Восход», встановлених п.4.2.4. Кредитного договору № 20-1327/2-1 від 22.12.2009 року, п.3.2.4. Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №15-93/19-5677/07 від 17.12.2007 року, та суперечить ст.ст. 526, 610, 629 ЦК України, ст.193 ГК України щодо належного виконання прийнятих зобов'язань, ст.84 ЦК України, ст.ст. 3, 42, 43, 44 ГК України щодо здійснення підприємницької діяльності з метою одержання прибутку, та не спрямовано на настання правових наслідків, які обумовлені договором, що є самостійною підставою для визнання правочину недійсним згідно ч.4 ст.203 ЦК України, суд вважає вимоги позивача доведеними належним чином, підтверджуються матеріалами справи, отже, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати покладаються на відповідачів згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВІС ФІНАНС» про визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" та про визнання недійсним зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» за договором поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012", задовольнити.

Визнати недійсним Договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, який укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Восход» (83102, м. Донецьк, пр. Ленінський, 11Б, )та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Донбас Профінвест-2012» (83052, м. Донецьк, вул. Герцена, 49/31, ).

Визнати недійсним зобов'язання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» за Договором поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012 року, який укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Восход» (83102, м. Донецьк, пр. Ленінський, 11Б, ) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Донбас Профінвест-2012» (83052, м. Донецьк, вул. Герцена, 49/31, ).

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю"ВОСХОД" (83102, м. Донецьк, пр. Ленінський, 11Б, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВІС ФІНАНС" (042014, м Київ, пр. М. Рокосовського, 3/4, ) 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю"Донбас профінвест-2012" (83052, м. Донецьк, вул. Герцена, 49/31, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю"АВІС ФІНАНС" (042014, м Київ, пр. М. Рокосовського, 3/4, ) 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Після набрання чинності рішенням видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через десять днів з дня його підписання та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 09.07.2015р.

Суддя Н.В. Величко