ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015 року Справа № 904/3709/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №2-185 від 17.06.15;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №124юр від 30.12.14;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року у справі № 904/3709/13

за заявою Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.14 таким, що не підлягає виконанню у справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 13 986 799 грн. 33 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області 10.07.2015 року від ПАТ "Дніпрогаз" надійшла заява про визнання судового наказу від 19.02.2014 року, виданого на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року у справі №904/3709/13 таким, що не підлягає виконанню (т. 6 а.с. 130-131).

В обґрунтування заяви відповідач вказує на те, що у звязку з розстроченням Дніпропетровським господарським судом виконання рішення на три роки, зі сплатою щомісячно рівними частинами у розмірі 93 710, 66 грн. за встановленим графіком, господарському суду доручено видати відповідний наказ. Однак, судом першої інстанції не виконано розпорядження суду апеляційної інстанції та не видано новий наказ, в той час як на сьогоднішній день наказ від 19.02.14 не скасований, на підставі нього відкрито виконавче провадження, за яким можуть бути відновлені виконавчі дії, що може призвести до порушення прав ПАТ Дніпрогаз. Отже, на думку заявника, наказ від 19.04.14, виданий на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.13 у справі № 904/3709/13, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року (судді: Ярошенко В.І. (головуючий), ОСОБА_3, ОСОБА_4Є.) в задоволенні заяви ПАТ "Дніпрогаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовлено (т. 6 а.с. 148-149).

Ухвала мотивована тим, що надання судом розстрочки при виконанні судового рішення не повязується з необхідністю визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягнення повинно відбуватись за раніше виданим наказом з урахуванням ухвали суду, якою надано відповідну розстрочку такого виконання.

Не погодившись з даною ухвалою господарського суду ОСОБА_5 акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву ПАТ «Дніпрогаз» та визнати судовий наказ від 19.02.2014 року, виданий на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року у справі №904/3709/13 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що попередній наказ від 19.02.2014 року, на підставі якого 18.04.2014 року відкрито виконавче провадження №43015095, фактично не підлягає виконанню, оскільки судом апеляційної інстанції надано розстрочку виконання рішення, тобто виконавче провадження може бути відкрито виключно на суму прострочених за встановленим графіком платежів, а не всю суму, стягнуту за рішенням суду.

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство "Укртрансгаз" у відзиві на апеляційну скаргу просить в задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Дніпрогаз" відмовити у повному обсязі, вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та відповідно такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні законні підстави, які б давали можливість господарському суду винести ухвалу про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Також зазначає, що ст. 121 ГПК України, на підставі якої відповідачу було надано розстрочку виконання рішення у цій справі, не передбачає видання нового наказу господарського суду у разі прийняття такого рішення. За ч. 3 ст. 121 ГПК України при розстрочці виконання рішення виноситься лише відповідна ухвала.

В судовому засіданні 12.08.2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості у розмірі 13 986 799 грн. 33 коп. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 2 707 030 грн. 49 коп., 3% річних у сумі 579 951 грн. 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 67 526 грн. 47 коп. та 19 075 грн. 57 коп. витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення основного боргу у розмірі 522 361 грн. 72 коп. провадження у справі припинено. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року апеляційну скаргу ПАТ "Дніпрогаз" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року у справі № 904/3709/13 залишено без змін.

19.02.2014 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року було видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.04.2014 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року було залишено без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

24.04.2014 до суду від ПАТ "Дніпрогаз" надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду від 16.09.2013 у справі № 904/3709/13 на п'ять років (т. 5 а.с. 1-3).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 заяву ПАТ "Дніпрогаз" про розстрочку виконання рішення суду від 16.09.2013 у справі 904/3709/13 задоволено. Розстрочено виконання рішення суду на п'ять років, зі сплатою щомісячно рівними частинами у розмірі 56226, 40 грн. (т. 5 а.с. 48-52).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2014 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 змінено. Викладено резолютивну частину ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2013 у справі № 904/3709/13 в наступній редакції:

Заяву Публічного акціонерного товариства Дніпрогаз про розстрочку виконання рішення суду від 16.09.2013р. у справі № 904/3709/13 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду від 16.09.2013р. у справі № 904/3709/13 на три роки, зі сплатою щомісячно рівними частинами у розмірі 93 710 грн. 66 коп. за наступним відповідним графіком …

Також, відповідно до резолютивної частини постанови стягнуто з ПАТ Дніпрогаз на користь ПАТ Укртрансгаз 304 грн. 50 коп. судового збору. Видачу відповідного наказу згідно зі ст.ст.117-118 ГПК України доручено господарському суду Дніпропетровської області (т. 5 а.с. 81-83).

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, за судовими наказами.

Згідно частин 1, 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Частиною 4 названої статті передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якою наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Наведений перелік підстав є вичерпним.

Таким чином, з огляду на ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково є:

- якщо наказ видано помилково;

- якщо обовязок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року у справі № 904/3709/13, на виконання якого 19.02.2014 року було видано наказ, набрало законної сили 14.11.2013 року. Дане рішення залишено в силі відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року та постанови Вищого господарського суду України від 03.04.2014 року, що спростовує помилковість видачі наказу.

Заявником ПАТ "Дніпрогаз" не надано господарському суду доказів відсутності обов'язку боржника повністю або частково, у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, у звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 121 ГПК України, на підставі якої відповідачу було надано розстрочку виконання рішення у цій справі, не передбачає видання нового наказу господарського суду у разі прийняття такого рішення. За ч. 3 ст. 121 ГПК України при розстрочці виконання рішення виноситься лише відповідна ухвала.

Пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у відповідності до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою не лише виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, а й ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 7.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Якщо про відстрочку чи розстрочку виконання зазначено в рішенні суду, прийнятому по суті спору, то наказ видається судом на загальних підставах, після набрання таким рішенням законної сили (незалежно від того, коли настає строк сплати за цим наказом), із зазначенням у ньому про відстрочку чи розстрочку виконання.

У звязку з чим, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що надання судом розстрочки при виконанні судового рішення не повязується з необхідністю визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягнення повинно відбуватись за раніше виданим наказом з урахуванням ухвали суду, якою надано відповідну розстрочку такого виконання, яка відповідно до п. 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" є обовязковою для державної виконавчої служби.

Посилання ПАТ Дніпрогаз на доручення у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2014 року господарському суду Дніпропетровської області видати наказ, не може бути підставою для визнання наказу від 19.02.2014 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки даною постановою присуджено до стягнення з ПАТ Дніпрогаз на користь ПАТ Укртрансгаз 304 грн. 50 коп. судового збору. На виконання даного доручення господарським судом Дніпропетровської області 12.08.2014 року й було видано відповідний наказ.

З огляду на обґрунтованість ухвали господарського суду, відповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування ухвали є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року у справі № 904/3709/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 14.08.2015 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя Л.А. Коваль