ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" серпня 2015 р.Справа № 916/1399/15-г

Позивач: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

Відповідач: Комунальна установа „Одеський обласний центр української культури"

Про розірвання договору оренди, виселення та стягнення

Головуючий суддя Рога Н.В.

Суддя Зайцев Ю. О.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

Від позивача: Брушньовська І.І.- згідно довіреності №01-36/48 від 30.03.2015р.

Від відповідача: Карпенко В.А.- згідно довіреності №65/01 від 27.04.2015р. , Вітос В.Г. - директор

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі-Департамент), звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Комунальної установи (далі- КУ) „Одеський обласний центр української культури" про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №581/ж/б від 21.01.2005р., укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та КУ „Одеський обласний центр української культури" , виселення відповідача з нежилого приміщення підвалу , загальною площею 45,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.. Троїцька, 2 на користь Департаменту, та про стягнення з відповідача на користь Департаменту заборгованості по орендній платі у сумі 15 713 грн. 81 коп. та пені у сумі 1 115 грн. 30 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.06.2015р. справу №916/1399/15-г призначено до колегіального розгляду. Розпорядженням керівника апарату суду призначено автоматичне визначення складу колегії суддів для розгляду справи №916/1399/15-г, за результатами якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Рога Н.В. , суддя Зайцев Ю.О., суддя Щавинська Ю.М. Ухвалою від 11.06.2015р. справу прийнято до колегіального розгляду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

21 січня 2005р. між Приморською районною адміністрацією м.Одеси (Орендодавець) та Комунальним підприємством „Одеський обласний центр української культури" (Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №581/ж/6 , згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення загальною площею 43,9 кв.м , розташоване за адресою: м.Одеса , вул. Троїцька,2 , з метою розміщення костюмерної. Термін дії договору- з 21.01.2005р. до 28.12.2005р.

Згідно п.3.4 Договору Орендодавець зобов'язується передати Орендарю в оренду приміщення за актом приймання-передачі, який підписується обома сторонами.

За умовами розділу 2 Договору за орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату відповідно дот розрахунку , приведеному у додатку 31 до договору, що становить за перший и після підписання договору оренди місяць 1 грн. у рік (без ПДВ) та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів господарської діяльності.

Відповідно до розділу 8 Договору додатками до нього є розрахунок орендної плати, акт приймання-передачі та висновок експерта про вартість не житлового приміщення , що передається в оренду.

13 грудня 2007р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та КУ „Одеський обласний центр української культури" (Орендар) було укладено Додаткове погодження до Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р., згідно якого строк дії договору продовжено до 12.12.2008р. Повноваження орендодавця на спірне приміщення перейшли до Представництва на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. №56-У „Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м.Одеси".

Додатковим погодженням від 03.12.2008р. строк дії Договору було продовжено до 03.12.2009р. Ще одним Додатковим погодженням від 03.12.2008р. було збільшено площу об'єкта оренди до 45,1 кв.м на підставі технічного паспорту , виготовленого КП „ОМБТІ та РОН". Додатковим погодженням від 12.01.2010 р. строк дії Договору було продовжено до 12.01.2011р. Додатковим погодженням від 05.11.2010р. строк дії Договору продовжено до 05.11.2011р. Додатковим погодженням від 30.11.2011р. внесено зміни у Договір у частині назви Орендодавця - Департамент комунальної власності Одеської міської ради , на підставі рішення Одеської міської ради від 28.02.2011р. №384 -УІ „Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради". Крім того, строк дії Договору продовжено до 30.11.2012р.

Позивач зазначив, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 15.01.2009р. об'єкт оренди - нежитлове підвальне приміщення загальною площею 45,1 кв.м , розташоване за адресою: м.Одеса , вул. Троїцька,2, належить територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності . Державну реєстрацію права власності проведено 06.02.2009р.

20 вересня 2013р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та КУ „Одеський обласний центр української культури" (Орендар) був укладений Додатковий договір №6 про внесення змін до Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р., згідно якого сторони домовилися, що строк дії Договору - до 0.09.2015р. ; за орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату з 20.09.2013р., що становить за перший після підписання додаткового договору №6 місяць 635 грн. 50 коп. (без ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць орендар зобов'язався окремо сплачувати за власні кошти плату за користування земельною ділянкою , для чого у місячний термін з дати укладання договору оренди , звернутися до управління Держкомзему у м.Одесі з клопотанням про визначення нормативно-грошової оцінки землі і у 35-ти денний термін з дня отримання відповідної довідки надати податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) до ДПІ за місцезнаходженням земельної ділянки.

За таких обставин, у зв'язку із укладанням сторонами Додаткового договору №6 про внесення змін до Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. позивач вважає Договір діючим до 20.09.2015р.

Позивач вважає, що Орендар неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо сплати орендної плати у період з 01.09.2013р. по 31.03.2015р. у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 15 713 грн. 81 коп.

Відповідно до п.5.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який сплачується пеня , від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. На підставі зазначеного пункту Договору, у зв'язку із порушенням строків оплати орендної плати, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 1 115 грн. 30 коп. за період з 16.04.2014р. по 24.03.2015р.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст.26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань. За приписами ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої таким порушенням шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Позивач зазначає, що укладаючи Договір оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. орендодавець діяв в інтересах власника майна- територіальної громади м.Одеси та розраховував на повне та своєчасне виконання орендарем прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати орендної плати, і , як наслідок, систематичне надходження коштів до місцевого бюджету. За таких обставин, позивач вважає несплату відповідачем орендної плати істотним порушенням умов Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р., що , на його думку, є підставою для розірвання зазначеного Договору, та ,як наслідок, виселення Орендаря з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 45,1 кв.м, розташованого за адресою: м.Одеса , вул. Троїцька,2, адже, відповідно до ст.27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у випадку розірвання договору оренди орендар повертає орендоване приміщення орендодавцю за актом у стані не гіршому ніж на момент передачі приміщення в оренду. Крім того, відповідно до п.4.7 Договору Орендар зобов'язався після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання у 5-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані , не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об'єкта оренди.

Позивач зазначає, що у зв'язку із невиконанням Орендарем умов Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. ( із змінами та доповненнями) , 04.02.2015р. за вих.№01-13/739 він направив на адресу відповідача пропозицію про розірвання Договору та повернення об'єкта оренди у добровільному порядку або сплату заборгованості та пені. Але, зазначена пропозиція КУ „Одеський обласний центр української культури" у добровільному порядку задоволена не була, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та просить суд розірвати Договір оренди нежитлового приміщення №581/ж/б від 21.01.2005р., укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та КУ „Одеський обласний центр української культури" , виселити відповідача з нежилого приміщення підвалу , загальною площею 45,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.. Троїцька, 2 на користь Департаменту, та стягнути з відповідача на користь Департаменту заборгованість по орендній платі у сумі 15 713 грн. 81 коп. та пеню у сумі 1 115 грн. 30 коп.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що в порушення ст.795 Цивільного кодексу України, ст.13 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", умов п. 3.4 Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. Орендодавець об'єкт оренди Орендарю за актом приймання-передачі не передав. Згідно ж п.7.12 Договору вступ Орендаря у користування приміщенням наступає одночасно з підписанням відповідного розпорядження про передачу в оренду не житлового приміщення , договору оренди та акта приймання- передачі вказаного приміщення.

Крім того, відповідач зазначає, що своїм листом від 0.10.2007р. за №144 він повідомив Орендодавця - Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради , про неможливість користування об'єктом оренди у зв'язку з відсутністю доступу до нього , а також про наявність рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.12.2006р. у справі 2-9825/06 , згідно якого право власності на приміщення підвалу по вул. Троїцька, 2, належить третій особі- гр..Єрєменко С.Л. У подальшому, протягом всіх років КУ „Одеський обласний центр української культури" неодноразово повідомляла Орендодавця про неможливість доступу до об'єкта оренди та безпідставність нарахування орендної плати .

Відповідач також зазначив, що листом від 17.04.2013р. за №01-13/2463 Департамент комунальної власності запропонував КУ „Одеський обласний центр української культури" з метою продовження строку дії договорів оренди , у тому числі і по приміщенню по вул..Троїцька, 2 , надати експертну оцінку на зазначене приміщення. Зазначений лист, у урахуванням попереднього листування, відповідач розцінив як декларування с усунення перешкод у вільному доступі до приміщення , у зв'язку з чим було укладено Додатковий договір №6 від 20.09.2013р. до Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. Але, у подальшому, відповідачу стало відомо , що позивач приховав обставини, які мали істотне значення для укладання Додатковий договір №6 від 20.09.2013р., так як доступ до об'єкта оренди так і не був наданий, і акт приймання-передачі об'єкта оренди так і не був підписаний.

За таких обставин, відповідач вважає, що Орендодавець не виконав належним чином свої зобов'язання щодо передачі об'єкта оренди Орендарю. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час , протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини , за які він не відповідає. На підставі зазначеної статті відповідач вважає, що він не повинен був сплачувати орендну плату, тому не має підстав і для стягнення заборгованості та пені за несвоєчасну її сплату.

Відповідач також звернув увагу суду на те, що лише власник майна має право на розпорядження цим майном. З урахуванням того, що з 2006р. спірне приміщення належить на праві власності іншій особі, починаючи з цього часу ані Представництво, ані Департамент не мали права на розпорядження цим майном.

Розглянув матеріали справи суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст..316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст..317 цього ж Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ст.. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст..328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За матеріалами справи , рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21.12.2006р. у справі 2-9825/06 , визнано право власності на приміщення підвалу по вул. Троїцька, 2, гр..Єрєменко С.Л. Рішення суду набрало законної сили .

За приписами ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст..3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" , у редакції, що діяла на момент набрання чинності рішенням, речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. При цьому, відповідно до ст..2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

За матеріалами справи, гр..Єрєменко С.Л. державну реєстрацію права власності на підвальне приміщення загальною площею 50,0 кв.м, розташоване за адресою: м,Одеса, вул..Троїцька, 2 , було здійснено 21.12.2006р. , що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19.06.2015р. Отже, починаючи з 21.12.2006р. власником підвального приміщення загальною площею 50,0 кв.м, розташованого за адресою: м,Одеса, вул..Троїцька, 2, був гр..Єрєменко С.Л., який 11.03.2009р. продав зазначене приміщення гр.. Серватко Ю.Т. , який, у свою чергу також здійснив реєстрацію права власності. Станом на дату розгляду справи право власності на спірне приміщення зареєстроване за гр.. Жигановою М.М. на підставі договору купівлі - продажу від 14.05.2010р.

Відповідно до ст..321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Слід зауважити, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19.06.2015р., наявних у справі Свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу №601 , виданого 15.01.2009р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.02.2009р. за №21797051, вбачається, що нежитлові приміщення підвалу №601 , загальною площею 45,1 кв.м, що розташовані за адресою: м,Одеса, вул..Троїцька, 2, належать на праві власності територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради . Державну реєстрацію права власності проведено 06.02.2009р.

Згідно листа КП „ОМБТІ та РОН" від 20.05.2010р. за №4213-12/111 на адресу Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, нежитлове приміщення підвалу №601 , загальною площею 45,1 кв.м, що розташовані за адресою: м,Одеса, вул..Троїцька, 2, та підвального приміщення загальною площею 50,0 кв.м, розташованого за адресою: м,Одеса, вул..Троїцька, 2 є одним і тим самим об'єктом нерухомості.

Отже, 15.01.2009р. виконавчим комітетом Одеської міської ради Свідоцтво про право власності було видано на об'єкт нерухомості, який вже знаходився у власності іншої особи. Своїм листом від 0.10.2007р. за №144 КУ „Одеський обласний центр української культури" повідомила Орендодавця - Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради , про неможливість користування об'єктом оренди у зв'язку з відсутністю доступу до нього , а також про наявність рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.12.2006р. у справі 2-9825/06 , згідно якого право власності на приміщення підвалу по вул. Троїцька, 2, належить третій особі- гр..Єрєменко С.Л. Але, протягом всього часу ані Представництво, ані його правонаступник - Департамент комунальної власності Одеської міської ради , рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.12.2006р. та подальшу реєстрацію права власності за гр..Єрєменко С.Л. не оскаржували, отже, погодилися , що у 2006р. право власності на приміщення підвалу по вул. Троїцька, 2 виникло у гр..Єрєменко С.Л. та у подальшому правомірно переходило до третіх осіб.

За матеріалами справи , 21 січня 2005р. між Приморською районною адміністрацією м.Одеси (Орендодавець) та Комунальним підприємством „Одеський обласний центр української культури" (Орендар) був підписаний договір оренди нежитлового приміщення №581/ж/6 , згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення загальною площею 43,9 кв.м , розташоване за адресою: м.Одеса , вул. Троїцька,2 , з метою розміщення костюмерної.

Виходячи з викладеного вище, станом на дату підписання Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. територіальна громада м.Одеси в особі Одеської міської ради не мала належним чином оформленого права власності на об'єкт оренди, у зв'язку з чим і у Приморською районною адміністрацією м.Одеси не могло бути повноважень на підписання договору оренди на об'єкт, що не був власністю територіальної громади.

У подальшому до цього Договору неодноразово підписувалися додаткові погодження , а 20.09.2013р. був підписаний Додатковий договір №6 про внесення змін до Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р., які є невідємною частиною Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Але, як було встановлено в ході розгляду справи, об'єкт оренди Орендарю за актом приймання-передачі переданий не був, доступ Орендаря до об'єкта оренди з метою використання його з метою, що зазначена у Договорі, Орендодавцем не забезпечений, що підтверджується наявним у матеріалах справи листуванням між Орендарем та Орендодавцем , а також відсутністю складеного сторонами за Договором акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час , протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини , за які він не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, ними зокрема є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи з матеріалів справи, Орендодавець - Приморська районна адміністрація м.Одеси, Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради , Департамент комунальної власності Одеської міської ради розпорядилися об'єктом нерухомості , який належить іншій особі, що є порушенням ст..ст.317,319,321 Цивільного кодексу, адже згідно п. 7. ст..3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", у редакції, що балі чинною станом на дату реєстрації права власності за територіальною громадою м.Одеси, зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна.

Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. з усіма додатковими погодженнями до нього, які є його невідємною частиною, у тому числі і Додаткового договору №6 про внесення змін до Договору оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р.

Відповідно до ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір , який суперечить законодавству.

Згідно ч.1 ст..216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За таких обставин, у Орендаря за Договором оренди №581/ж/6 від 21.01.2005р. відсутні зобов'язання щодо сплати орендної плати , та як наслідок у Орендодавця відсутні підстави для нарахування заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій у зв'язку з непогашенням такої заборгованості. Крім того, у зв'язку із визнанням Договору недійсним з моменту його укладання ( у даному випадку не було забезпечено доступу до об'єкта оренди, у зв'язку з чим не здійснювалося користування об'єктом оренди) відсутні підстави для розірвання цього Договору та , як наслідок, виселення Орендаря з орендованого приміщення, яке він, до речі, ніколи не займав.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає позовні вимоги Департаменту необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Визнати недійсним Договір оренди нежитлового приміщення №581/ж/6 від 21 січня 2005р., укладений між Приморською районною адміністрацією м.Одеси та Комунальним підприємством „Одеський обласний центр української культури" .

2. У задоволенні позову Департаменту комунальною власністю Одеської міської ради відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили протягом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10 серпня 2015р.

Головуючий суддя Н.В. Рога

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя Ю.М. Щавинська