ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2015 р.Справа № 922/4186/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Богодухівського району Харківської області, м. Богодухів в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств Харківське відділення, м. Харків
до Фермерського господарства "ім. Фрунзе", с. Крисине
про стягнення 100000,00 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Боброва С.С.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року до господарського суду Харківської області в інтересах держави, в особі Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств Харківське відділення (позивач) з позовом до ФГ "ім. Фрунзе" (відповідач) звернувся прокурор Богодухівського району Харківської області. У позові останній просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 100000,00 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору №43/2009 про надання фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі, укладеного між сторонами 07.10.2009 року.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 12.08.2015 року о 10:00 год.

07.08.2015 року позивачем до суду подані витребувані ухвалою суду документи, зокрема, письмові пояснення, в яких позивач підтримує позов прокурора та просить суд його задовольнити. Надані документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

10.08.2015 року прокурором до суду було подане клопотання в якому він вказує на те, що відкликає позовну заяву та просить припинити провадження у справі. У судовому засіданні 12.08.2015 року прокурор надав суду заяву в якій вказує на те, що подане 10.08.2015 року клопотання ним подано помилково та просить суд розглядати справу по суті без його урахування.

Надані документи досліджені судом, долучені до матеріалів справи та розгляд справи продовжений з урахуванням заяви прокурора.

В судовому засіданні прокурор та позивач підтримали позов та просили суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача позов визнав. Надав суду клопотання, в якому просить надати відстрочку виконання рішення суду до 10 грудня 2015 року.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними 07 жовтня 2009 року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (далі - Укрдержфонд, позивач) та Фермерським господарством ім. Фрунзе (далі - відповідач) було укладено договір №43/2009 про надання фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі фермерському господарству в сумі 100000,00 грн., зі строком повернення допомоги до 07.10.2014 року.

На виконання своїх зобов'язань Укрдержфонд надано ФГ ім. Фрунзе допомогу на загальну суму 100 000,00 грн. в грошовій безготівковій формі (платіжне доручення № 275 від 12.10.2009 року, а.с. 44).

У свою чергу відповідач зобов'язався у місячний термін з моменту отримання коштів надати Укрдержфонду документи, що підтверджують цільове використання коштів фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі; повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Укрдержфонду (Харківському відділенню) згідно з встановленим графіком.

Проте, відповідач своїх зобов'язань щодо повернення допомоги не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.03.2015 року склалась заборгованість за договором фінансової допомоги (підтримки) в сумі 100000,00 грн.

13.10.2014 року Укрдержфондом надіслана претензія ФГ ім. Фрунзе щодо виплати суми фінансової допомоги в сумі 100000, 00 грн., яка ФГ ім. Фрунзе залишена без розгляду.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Отже, враховуючи наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з повернення отриманої позики у розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно частини 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається з вимог статті 121 Господарського процесуального кодексу України, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, а в даному випадку відсутні виняткові випадки, які мали б своїм наслідком відстрочення виконання судового рішення.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (з подальшими змінами та доповненнями), застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розглянувши заяву відповідача, якою він просить надати відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області, суд з огляду на обґрунтовані обєктивні обставини, що унеможливлюють негайне виконання рішення, вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та надати відстрочку виконання рішення строком до 10 грудня 2015 року.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 610, 1046 Цивільного кодексу України, статтями 173, 174, 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32-34, 35, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства "ім. Фрунзе" (62144, Харківська область, Богодухівський район, с. Крисине, вул. Робоча, 2, , р/р 54 ТВБВ №10020/0403 філії Харківського обласного управління ВАТ "Ощадбанк", МФО 351823) на користь Харківського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, к. 618-А, , р/р 0322 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, одержувач Харківське відділення УДФПФГ) - 100000,00 грн. заборгованості.

Клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду - задовольнити.

Відстрочити виконання рішення строком до 10 грудня 2015 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фермерського господарства "ім. Фрунзе" (62144, Харківська область, Богодухівський район, с. Крисине, вул. Робоча, 2, , р/р 54 ТВБВ №10020/0403 філії Харківського обласного управління ВАТ "Ощадбанк", МФО 351823) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 2000,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_3