КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" серпня 2015 р. Справа №910/16144/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 04.11.2014 року

у справі № 910/16144/14 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року провадження у справі № 910/16144/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію припинено у частині основного боргу розміром 37 979,68 грн.

Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 14 239,23 грн. - суму основного боргу за активну електричну енергію, 2 384,74 грн. - інфляційної складової боргу, 2 763,04 грн. пені, інфляційну складову боргу у розмірі 3 646,94 грн., 1 960,79 грн. - 3% річних, 1 827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/16144/14 скасувати в частині припинення основного боргу у розмірі 37 979,68 грн., стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 14 239,23 грн., інфляційної складової у розмірі 2 384,74 грн. і прийняти нове рішення, яким припинити провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 14 239,23 грн., стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 37 979,68 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що разом із апеляційною скаргою Публічним акціонерним товариством «Київенерго» подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник вказує на те, що в оскаржуваному рішенні та наказі, виданого судом на його виконання, допущені арифметичні помилки, а саме:

невірно зазначено розмір основного боргу у сумі 14 239,23 грн., який підлягає стягненню;

невірно зазначено розмір основного боргу у сумі 37 979,68 грн., в частині якого припинено провадження;

помилково зазначено подвійне стягнення інфляційної складової боргу у сумі 2 384,74 грн. та у сумі 3 646,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року відмовлено Публічному акціонерному товариству «Київенерго» у задоволенні заяви про виправлення описки, мотивуючи це тим, що виправлення зазначених описок в рішенні господарського суду зачіпає суть самого рішення, що суперечить вимогам ст. 89 ГПК України та п.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 року № 6.

Зважаючи на вищенаведене, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» просило визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження і відновити пропущений строк.

Згідно зі ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Виходячи з положень ст. 53 та ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний суд при розгляді клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги має враховувати, що відповідно до норм ст. 53 ГПК України суд може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску строку.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Приймаючи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку мають бути підтверджені належними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заявленого клопотання з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/16144/14 прийняте 04.11.2014 року, повний текст якого складено та підписано 10.11.2014 року, отримане представником апелянта 24.11.2014 року, про що свідчить відповідна розписка про отримання (том 2, а.с. 46).

Проте, тільки 19.02.2015 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до суду першої інстанції із заявою (від 17.02.2015 року вих. № 93/21/843) про виправлення помилки у рішенні та наказі.

Тобто, апелянт звернувся з вказаною заявою більш ніж через два місяці після винесення рішення, тобто вказівка апелянта на звернення з заявою, як на підставу поновлення строків, відбулась вже після пропущення ним строків на оскарження рішення.

Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року відмовлено Публічному акціонерному товариству «Київенерго» у задоволенні заяви про виправлення описки.

З апеляційною скаргою Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звертається лише 07.04.2015 року, про що свідчить відбиток календарного штемпеля на конверті.

Посилання апелянта на те, що він звертався до Господарського суду міста Києва з заявою про виправлення описок, а суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні, не є підставою для поновлення процесуальних строків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про виправлення описок, останнім не оскаржувалася.

Враховуючи викладене, скаржником не наведено поважних причин пропуску строку для подання апеляційної скарги, які мали б об'єктивний характер та свідчили б про існування дійсних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги.

Можливість вчасного подання Публічним акціонерним товариством «Київенерго» апеляційної скарги на рішення Господарського суду від міста Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/16144/14 залежала від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, розглянувши доводи клопотання Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/16144/14, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в клопотанні не обґрунтовані належним чином причини пропуску терміну оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а тому підстав для поновлення пропущеного строку не вбачається. Клопотання про відновлення строку апеляційного оскарження необхідно відхилити.

За таких обставин, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/16144/14 не приймається до розгляду апеляційним господарським судом і підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 93, п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відновлення строку апеляційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/16144/14 відхилити.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству «Київенерго» апеляційну скаргу (з додатками) на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/16144/14.

3. Повернути Публічному акціонерному товариству «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5) з Державного бюджету України 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 (п'ятдесят) коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 778 від 08.04.2015 року.

4. Матеріали справи № 910/16144/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко