КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Справа№ 910/12493/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Сітайло Л.Г.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, особисто; ОСОБА_3, договір-доручення від 23.05.2015;

від відповідача - ОСОБА_4, керівник;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5 - ОСОБА_6, довіреність № від 09.01.2014;

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_7 - ОСОБА_3, довіреність № 605 від 17.12.2014,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі № 910/12493/14 (суддя Трофименко Т.Ю.) за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія", оформленого протоколом № 02/10-01 від 02.10.2009.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення права як учасника товариства позивача не було повідомлено про скликання та проведення загальних зборів, що є підставою для визнання оспорюваного рішення недійсним.

В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_5 (учасника товариства) залучено до участі у справі, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а також прийнято для спільного розгляду позов ОСОБА_7 (учасника товариства) до ТОВ "Українська агрохімічна компанія" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01.

Позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_7 мотивовано тим, що його також не повідомлено про скликання зборів, та що в порушення статті 60 Закону України "Про господарські товариства" рішення загальних зборів товариства прийняте неповноважними зборами (без необхідного кворуму), оскільки в протоколі зазначена особа (ОСОБА_8), яка на момент проведення загальних зборів не мала права представляти інтереси учасника товариства - ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 скасував довіреність на ім'я ОСОБА_8

При первісному розгляді справи, суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, відмовив позивачу та ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог.

Судові рішення мотивовані тим, що Статутом передбачено можливість повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів усно, при цьому не визначено конкретних способів такого повідомлення, як і не встановлено обов'язкового надіслання учаснику письмового повідомлення в такому разі, відтак відсутність повідомлення у позивача не може бути належним доказом порушення його прав тощо. Згідно з копією протоколу № 02/10-01 від 02.10.2009 (яким оформлено спірне рішення) рішення загальних зборів прийнято 87,62265% голосів учасників. Позивач - ОСОБА_2 станом на час проведення загальних зборів володів часткою 12,37736% статутного капіталу ТОВ "Українська агрохімічна компанія". Тому, суд дійшов висновку про те, що відсутність або присутність його на загальних зборах істотно вплинути на прийняття рішення загальних зборів не могла.

Також, суди посилалися на те, що для реалізації свого права на скасування довіреності особа, яка її видала, має вчинити передбачені законодавством дії, зокрема, звернутись із відповідною заявою до нотаріуса, а відомості про скасування довіреності підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей. Саме по собі волевиявлення особи (без дотримання наведеної вище процедури) не свідчить про скасування відповідної довіреності, а подана ОСОБА_7 заява не направлена на скасування довіреності, а є лише повідомленням про її скасування.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що загальні збори були повноважними, оскільки участь в них приймали учасники, які в сукупності володіють більше 60 відсотками голосів, що спростовує доводи ОСОБА_7 про відсутність на них кворуму.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 звернулися з касаційними скаргами, в яких просили Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 та направити справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 касаційні скарги задоволено; рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у справі № 910/12493/14 скасовано; справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України, скасовуючи наведені судові акти, посилався на те, що судами попередніх інстанцій не досліджено питання повідомлення учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія" про проведення 02.10.2009 загальних зборів, зокрема, ОСОБА_2, ОСОБА_7

За результатом нового розгляду господарським судом міста Києва 27.05.2015 прийнято рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відмовлено повністю.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку про те, що загальні збори були повноважними, оскільки участь в них приймали учасники, які в сукупності володіють більше 60 відсотками голосів, з урахуванням участі ОСОБА_8, як представника.

Загалом, рішення мотивоване аналогічними доводами, що й рішення від 03.11.2014, яке було прийнято місцевим господарським судом при первісному розгляді справи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач та ОСОБА_7 звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі № 910/12493/14 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити їх вимоги повністю.

Апеляційні скарги мотивовано тим, що в порушення прав, як учасників товариства, позивача та ОСОБА_7 не було повідомлено про скликання та проведення загальних зборів, що є підставою для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Крім цього, апелянти посилаються на те, що в порушення статті 60 Закону України "Про господарські товариства" рішення загальних зборів товариства прийняте неповноважними зборами (без необхідного кворуму), оскільки в протоколі зазначена особа (ОСОБА_8, як представник ОСОБА_7), яка на момент проведення загальних зборів не мала права представляти інтереси учасника товариства - ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 скасував довіреність на ім'я ОСОБА_8

У судовому засіданні 10.18.2015 представники апелянтів підтримали вимоги за апеляційними скаргами.

Представник відповідача також просив задовольнити апеляційні скарги та скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового про задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_7, з наступних підстав.

Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 17.01.2005 проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" та видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Загальними зборами учасників ТОВ затверджено статут товариства в новій редакції (протокол № 19/12/2008 від 19.12.2008), а 23.12.2008 проведена державна реєстрація змін до Статуту.

Відповідно до пункту 4.2 Статуту частки у статутному капіталі розподілені між учасниками наступним чином: ОСОБА_2 12,37736% у статутному капіталі; ОСОБА_5 - 12,36478%; ОСОБА_7 - 50,31447%; ОСОБА_9 - 12,36478%; ОСОБА_10 - 12,57862%.

Загальні збори учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія", відбулися 02.10.2009, рішення яких оформлено протоколом № 02/10-01.

На зборах вирішено надати згоду на укладання та підписання угод та договорів, що стосуються відчуження (продаж) та передачу у заставу (іпотеку) основних засобів, в тому числі не обмежуючись, нерухомого майна, земельних ділянок, що належать товариству, а також на укладання договорів поруки на користь третіх осіб на період з 03 жовтня 2009 року по 01 березня 2012 року включно, а також надати уповноваженому представнику право ціну та умови таких угод і договорів визначати на власний розсуд. Продаж основних засобів, в тому числі, але не обмежуючись, нерухомого майна, земельних ділянок, що належать товариству, вчинити не нижче їх балансової вартості. Надано директору ОСОБА_8 повноваження на укладення та підписання від імені товариства угод та договорів, що стосуються відчуження (продаж) та передачу у заставу (іпотеку) основних засобів, в тому числі не обмежуючись, нерухомого майна, земельних ділянок, що належать товариству, а також на укладання договорів поруки на користь третіх осіб на період з 03 жовтня 2009 року по 01 березня 2012 року включно, а також надати йому право ціну та умови таких угод і договорів визначати на власний розсуд. Продаж основних засобів, в тому числі, але не обмежуючись, нерухомого майна, земельних ділянок, що належать товариству, вчинити не нижче їх балансової вартості.

Відповідно до протоколу загальних зборів від 02.10.2009 участь у загальних зборах товариства брали учасники товариства (їх представники), які на дату проведення зборів володіли 87,62265% у статутному капіталі товариства: - ОСОБА_5, що володіє 12,36478%; - ОСОБА_9, що володіє 12,36478%; - ОСОБА_8, як представник ОСОБА_7, що володіє 50,31447% статутного капіталу товариства на підставі посвідченої державним нотаріусом Одинадцятої Київської нотаріальної контори Кузьменко Ю.В. 31.10.2008 та зареєстрованої у реєстрі за № 7-2352; - ОСОБА_8, який: представляв ОСОБА_10, яка володіла 12,57862% статутного капіталу товариства на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом м. Ліберец (Чехія) Марцелою Фіановою 13.11.2008 у книзі завірень: 0-9373/2008.

ОСОБА_2, звертаючись до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним зазначеного рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія", оформленого протоколом № 02/10-01 від 02.10.2009, посилався на порушення його права як учасника товариства в частині не повідомлення про скликання та проведення загальних зборів.

Колегія суддів вважає наведені доводи обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент проведення Загальних зборів) визначено, що Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

У пунктах 9.5, 9.6 Статуту Товариства зазначено, що про проведення зборів учасники повідомляються усно чи письмово із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Учасник товариства зобов'язаний повідомити директора про спосіб отримання інформації щодо скликання загальних зборів учасників Товариства.

Отже, Статутом не передбачено конкретних способів повідомлення про проведення зборів учасників.

Разом з тим, як зазначено у постанові Вищого господарського суду України від 02.04.2015, не визначення Статутом конкретних способів повідомлення про проведення зборів учасників не свідчить про необов'язковість такого повідомлення.

Отже, позивача повинні були повідомити, як про дату та час проведення зборів учасників, так і про порядок денний зборів.

Вказані обставини мають бути підтверджені належними в господарському судочинстві засобами доказування.

ОСОБА_2 заперечує обставини його повідомлення як усно, так і письмово.

Крім цього, у матеріалах даної справи належні докази усного чи письмового повідомлення ОСОБА_2 про проведення загальних зборів відсутні.

До пояснень ОСОБА_9, наданих ще при первісному розгляді справи в Господарському суді міста Києва, про те, що він нібито повідомляв ОСОБА_2 про проведення загальних зборів по телефону, не менше ніж за тиждень, апеляційний суд ставиться критично.

Вказані пояснення розцінюються судом як неналежний засіб доказування повідомлення про час, місце проведення зборів, а також його порядок денний, яке має бути зроблене не менше ніж за 30 днів.

В матеріалах справи відсутні інші докази повідомлення позивача.

В оскаржуваному судовому рішенні, суд зазначив про те, що факт належного повідомлення ОСОБА_2 про проведення загальних зборів не підтверджується.

За результатом аналізу матеріалів справи та враховуючи наведене вище, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 не було повідомлено про проведення 02.10.2009 загальних зборів, що в свою чергу є обов'язковим в силу Закону та Статуту товариства.

Таке порушення призвело до порушення прав позивача, як учасника товариства, на участь в управлінні справами товариства.

Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 станом на час проведення загальних зборів володів часткою 12,37736% статутного капіталу ТОВ "Українська агрохімічна компанія", то відсутність або присутність його на загальних зборах істотно вплинути на прийняття рішення загальних зборів не могла.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком з наступних підстав.

Перш за все слід зазначити, що Вищий господарський суд України у постанові від 02.04.2015 по даній справі вказав, що не визначення Статутом конкретних способів повідомлення про проведення зборів учасників не свідчить про необов'язковість такого повідомлення з тих підстав, що рішення учасника не може істотно вплинути на рішення загальних зборів.

При цьому, право позивача на участь в управлінні справами товариства є вочевидь порушеним.

Крім того, у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13, зазначено наступне.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Крім того, слід зазначити, що позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні відповідних вимог тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами акціонерів рішень, оскільки вплив акціонера на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (абз. 2 п. 2.16 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

У даному випадку, відсутність позивача на загальних зборах, у зв'язку з його неповідомленням, могла істотно вплинути на прийняття рішення.

Так, позивачем в судовому засіданні надані заперечення проти ухвалених загальними зборами рішень щодо надання згоди на укладання та підписання угод на відчуження (продаж) та передачу у заставу (іпотеку) нерухомого майна, земельних ділянок, що належать товариству, а також на укладання договорів поруки на користь третіх осіб. При цьому, позивач також наголосив на своїй вагомій ролі в діяльності та розвитку товариства.

Отже, у випадку присутності позивача на загальних зборах та з урахуванням його непогодження з укладенням договорів відчуження майна товариства, думка позивача могла вплинути на прийняття учасниками зборів оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, наведений висновок суду першої інстанції про те, що відсутність або присутність ОСОБА_2 на загальних зборах істотно вплинути на прийняття рішення загальних зборів не могла, є необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_2, всупереч наведеним положенням Закону України "Про господарські товариства" та Статуту ТОВ "Українська агрохімічна компанія" не було повідомлено про проведення загальних зборів, чим було порушено його права як учасника товариства та, що визнається судом, як підстава задоволення позову.

Також, у матеріалах даної справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_7 (що володіє 50,31447% статутного капіталу товариства) про проведення загальних зборів.

Вищий господарський суд України у постанові від 02.04.2015 зазначив, що присутність на зборах представника ОСОБА_7 не свідчить про повідомлення ОСОБА_7 про проведення зборів.

Апеляційний суд дійшов висновку про неповідомлення ОСОБА_7 про проведення зборів.

Так, на підтвердження повідомлення вказаного учасника суду не було надано жодного доказу.

Неповідомлення ОСОБА_7 визнається судом підставою для задоволення його позову відповідно з обґрунтуванням наведеним вище при викладені підстав задоволення позову ОСОБА_2, а також з урахуванням нижчевикладеного.

У даному випадку для оцінки можливості впливу ОСОБА_7 на ухвалення загальними зборами рішень достатньо навіть лише розміру його частки у статутному капіталі.

В контексті участі ОСОБА_8, як представника ОСОБА_7 за довіреністю, яка була скасована, слід зазначити наступне.

На загальних зборах вирішувались надважливі для діяльності товариства питання.

Тому, саме ОСОБА_7, як учасник мав бути повідомлений, як про дату і час, так і порядок денний зборів та відповідно саме він мав визначитись зі своїм волевиявленням щодо таких найважливіших питань.

Таке волевиявлення він мав виразити або шляхом особистої участі та голосуванням на зборах або через свого представника. При цьому, в останньому випадку, важливим є те, щоб представник під час голосування виразив саме волю учасника (ще раз підкреслюючи важливість питань порядку денного оскаржуваних зборів).

Неповідомлення учасника ОСОБА_7 позбавило його права виразити свою волю, незалежно від висновку щодо скасування довіреності.

Так, учасниками не доведено належним чином, що ОСОБА_7, як учасник, надавав ОСОБА_8, як своєму представнику, вказівки по голосуванню за питаннями порядку денного.

Отже, положення Закону та статуту щодо повідомлення ОСОБА_7, як учасника, підлягали безумовному виконанню при скликанні зборів. Цього дотримано не було.

Таке неповідомлення призвело до порушення прав ОСОБА_7 на управління справами товариства шляхом вираження свого волевиявлення під час голосування на загальних зборах.

Крім того, окремо, стосовно висновку місцевого господарського суду про присутність на загальних зборах належним чином уповноваженого представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, слід зазначити наступне.

Пунктом 9.2 Статуту ТОВ "Українська агрохімічна компанія" передбачено, що учасники мають право призначити для роботи в зборах учасників своїх представників. Представники можуть бути постійними, або призначеними на певний термін. Учасник має право у будь-який час замінити свого представника, повідомивши про це решту учасників товариства. Учасник має право передати свої повноваження в зборах іншому учаснику чи його уповноваженому представнику.

Нотаріально посвідченою довіреністю від 31.10.2008 ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_8 представляти його інтереси.

Згідно з п. 1 ст. 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про скасування зазначеної довіреності, виданої на ім'я ОСОБА_8

Дана заява посвідчена нотаріально 20.11.2008, а також приватним нотаріусом засвідчено справжність підпису ОСОБА_7

Отже, відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_7, ним, до дати проведення спірних загальних зборів, скасовано довіреність на представництво своїх інтересів як учасника ТОВ "Українська агрохімічна компанія".

При цьому, невчинення нотаріусом дії з реєстрації відомостей про скасування довіреності не повинно впливати на волевиявлення особи та результат її дії зі скасування довіреності.

Стосовно питання повідомлення ОСОБА_8 про скасування довіреності, слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Вищий господарський суд України у постанові по даній справі дійшов висновку про те, що чинним законодавством не передбачено спосіб повідомлення фізичною особою представника, а також третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності.

ОСОБА_7 повідомив 25.12.2008 товариство про скасування довіреності, виданої на ім'я ОСОБА_8 шляхом подання на адресу фактичного місцезнаходження товариства відповідної нотаріально посвідченої заяви.

Наведена обставина підтверджується довідкою ТОВ "Українська агрохімічна компанія" (т.3, а.с. 127).

Слід також зазначити, що у випадку належного повідомлення ОСОБА_7 про проведення загальних зборів спірна ситуація не виникла б.

Так, крім наведеного вище положення, закріпленого у 1-му реченні ст. 249 Цивільного кодексу України, щодо необхідності повідомлення про скасування довіреності представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, наведена стаття містить також наступні норми.

Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Отже, навіть у разі неповідомлення про скасування довіреності, рішення загальних зборів не можуть зберігати чинність, у зв'язку із незастосуванням правила, вміщеному у 2-му реченні ст. 249 ЦК.

Так, товариство та учасники могли знати, що дія довіреності припинилася, адже в силу вимог Закону та статуту учасник товариства ОСОБА_7 мав бути повідомлений про проведення загальних зборів, та відповідно він повідомив би про скасування довіреності ще на зборах.

У зв'язку з наведеним щодо скасування довіреності, додатково до зазначених вище порушень, пов'язаних з неповідомленням позивача та ОСОБА_7, також має місце прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів. Вказане порушення є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Аналогічне положення закріплене і у пункті 9.3 Статуту ТОВ "Українська агрохімічна компанія".

На час проведення загальних зборів 02.10.2009 ОСОБА_2 та ОСОБА_7, які не були на них присутні через неповідомлення про проведення, в сукупності володіли 62,69% у статутному капіталі Товариства.

Отже, враховуючи наведене, загальні збори, що відбулись 02.10.2009 не були правомочними, оскільки на них не були присутні через неповідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_7, частка яких у статутному капіталі у сукупності складає 62,69%.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

У п. 18 вказаної Постанови Пленуму зазначено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

З огляду на викладене, враховуючи те, що загальні збори, які відбулись 02.10.2009 не були правомочними, через відсутність на них ОСОБА_2 та ОСОБА_7, у зв'язку з неповідомленням цих осіб, частка яких у статутному капіталі у сукупності складає 62,69%, рішення прийняті на цих зборах підлягають визнанню недійсними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви ОСОБА_2 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_7, а також витрати за розгляд апеляційних скарг покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі № 910/12493/14 за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі № 910/12493/14 про відмову у задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі № 910/12493/14, яким позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01, та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформленого протоколом № 02/10-01 задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009, оформлене протоколом № 02/10-01.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" (м. Київ, вул. Кіквідзе, б. 13, код за ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 218 грн. 00 коп. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" (м. Київ, вул. Кіквідзе, б. 13, код за ) на користь ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1 218 грн. 00 коп. судового збору за розгляд позовної заяви.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" (м. Київ, вул. Кіквідзе, б. 13, код за ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 609 грн. 00 коп.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" (м. Київ, вул. Кіквідзе, б. 13, код за ) на користь ОСОБА_7 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 609 грн. 00 коп.

6. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

7. Матеріали справи № 910/12493/14 повернути до господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді С.А. Гончаров

Л.Г. Сітайло