донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.08.2015р. справа №908/2909/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 довіреність №б/н від 07.04.2015р.
від відповідача:не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від23.06.2015р.
по справі№908/2909/15 (суддя Філімонова О.Ю.)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м. Київ
до відповідача:Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області
простягнення суми основного боргу у розмірі 138388,78грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області про стягнення суми основного боргу у розмірі 138388,78грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.05.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому скаржник вважає, що між сторонами відбулися договірні відносини за фактом поставки і відповідач не розрахувався за отриманий товар Зазначає, що поставка відбулася на підставі листа ПАТ «Енергомашспецсталь» від 22.09.2014р. №15/13-57, в якому відповідач повідомляє, що договір буде підписано протягом 7 робочих днів, просить здійснити поставку та зазначає строки оплати.

Представник позивача у судове засідання прибув, підтримав доводи апеляційної скарги. Проти розгляду апеляційної скарги за відсутністю відповідача не заперечував.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзив не надав.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, оскільки сторін було повідомлено про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Апеляційним судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м.Київ з листом №15/13-57 від 22.09.2014р., в якому просить здійснити відгрузку відповідних підшипників за певною кількістю. Також, зазначає, що підписаний договір буде направлено на адресу постачальника протягом 7 робочих днів та 100% оплата буде здійснена протягом 35 календарних днів з моменту поставки товару. Позивач підтвердив отримання цієї пропозиції.

На підставі зазначеної пропозиції позивачем направлено на адресу відповідача товар підшипники згідно видаткових накладних №РН-0000196 від 06.10.2014р. та №РН-000024 року на загальну суму 138388,78грн.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є в тому числі договори та інші правочини.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 181 Господарського кодексу України допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Таким чином, між сторонами укладено правочин, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу (поставки) та підпадає під правове регулювання норм статей 655-697, 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 Цивільного кодексу України визначено, що обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обовязок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцем знаходження товару.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд не може погодитися з висновком господарського суду відносно того, що позивачем не доведено факту існування між сторонами будь-яких правовідносин.

Доставка підшипників здійснювалася за рахунок позивача перевізником ТОВ «Делівері», який підтвердив отримання вантажу відповідачем згідно видаткових накладних та надав Акти отримання багажу №А-3618та №А-478 та квитанції про прийом вантажу № та №.

Товар отримано представником ПАТ «Енергомашспецсталь» - ОСОБА_6, якими визначено його повноваження на отримання підшипників, що вбачається з Актів отримання багажу та з листів №15/13-1125 від 10.10.2014р. та №15/13-1139 від 22.10.2014р. Таким чином, відвантаживши відповідачу товар, позивач акцептував пропозицію відповідача щодо укладення договору.

У листі-пропозиції відповідача №15/13-57 від 22.09.2014р. визначено строк оплати товару 100% по факту поставки протягом 35 календарних днів.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У Постанові Верховного суду України від 30.09.2014р. по справі №3-121гс14 визначено, що до правовідносин купівлі-продажу не можуть бути застосовані загальні положення ст. 530 Цивільного кодексу України, оскільки термін виконання зобовязання, що випливає з таких правовідносин, чітко визначено спеціальною нормою права, а саме ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Будь-яких заперечень проти факту отримання товару відповідачем, до справи надано не було.

Крім того, 30.03.2015р. позивач відправив відповідачу лист-вимогу №92 про оплату грошових коштів у розмірі 138388,78грн. за поставлені підшипники. Дану вимогу відповідача отримав 07.04.2015р. про що свідчать відомості в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення.

Таким чином, строк виконання зобовязання у відповідача настав, проте будь-яких належних документів у підтвердження сплати заборгованості в сумі 138388,78грн. останнім не надано.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає висновок господарського суду щодо відсутності підстав у позивача здійснити поставку у звязку із неукладенням єдиного письмового документа є хибним.

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства; первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Зі змісту частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до обовязкових реквізитів, які повинні містити первинні документи, зокрема, належать посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, відсутність зазначених реквізитів унеможливлює використання первинних документів, в тому числі, відповідних видаткових накладних, як бухгалтерських документів, що посвідчує здійснення певної господарської операції.

Разом з тим, у видаткових накладних за якими відбулася поставка визначено всі необхідні відомості про товар, а саме: його найменування, асортимент та кількість, вони підписані з боку обох сторін та скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Тобто, зазначені накладні відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і є належними та допустимими доказами у справі.

Таким чином, висновок суду, що поставка відбулася виключно за договором №15/808 від 11.08.2014р., оскільки на нього міститься посилання у видаткових накладних є невірним. В матеріалах справи, на момент прийняття рішення, не міститься завірена належним чином копія зазначеного договору, підписаного з боку обох сторін. Крім того, відповідачем також не доведено, що даний договір між сторонами підписано та повернуто позивачу в установленому порядку, а поставка відбулася саме за ним.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу приписів частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що позивачем доведено факт наявності заборгованості у відповідача за поставку товару.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення може ґрунтуватися лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Виходячи з аналізу матеріалів справи та вище визначених норм діючого законодавства, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду у даній справі вказаним вимогам не відповідає.

З огляду на вищевикладене, колегія вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області про стягнення суми основного боргу у розмірі 138388,78грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, а рішення господарського суду Донецької області від 23.06.2015р. скасуванню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м. Київ задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.06.2015р. у справі №908/2909/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП», м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області про стягнення суми основного боргу у розмірі 138388,78грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь (84306, Донецька область, м. Краматорськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП» (02160, м. Київ, проспект Воззєднання,19, ) 138388грн.78коп. - основного боргу; 2767,77грн. - cуму судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь (84306, Донецька область, м. Краматорськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЗ-ГРУП» (02160, м. Київ, проспект Воззєднання,19, ) 1383,88 грн. суму судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ про примусове виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 12.08.2015р., оформивши його у відповідності до приписів Закону України Про виконавче провадження.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: В.М.Татенко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу,

1прим.-ДАГС,

1прим.-ГСДО