РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015Справа №911/1846/15

За позовом Військової прокуратури Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Державної прикордонної служби України в особі Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Спецпромкомплекс
про стягнення 6 858,24 грн.
Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:
від прокуратури: Яковченко А.В., посвідчення № 027508
від позивача: Пигиця С.Г., за довіреністю
від відповідача: Землянов О.Ю., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова прокуратура Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Державної прикордонної служби України в особі Військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Спецпромкомплекс (далі відповідач) про стягнення 6 858,24 грн.
Ухвалою господарського суду Київської області від 29.04.2015 р. позовну заяву Військової прокуратури Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Державної прикордонної служби України в особі Військової частини НОМЕР_1 на підставі ст. ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2015 р. порушено провадження у справі № 911/1846/15.
Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/536 від 27.05.2015 р., у зв`язку з ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 р., якою задоволено самовідвід судді Ломаки В.С., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 911/1846/15, за результатом якого справу № 911/1846/15 передано на розгляд судді Нечаю О.В.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2015 р. справа була прийнята до провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 24.06.2015 р.
12.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді.
18.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
У судове засідання 24.06.2015 р. представник прокуратури не з`явився, представники позивача та відповідача з`явились.
Враховуючи те, що представник прокуратури у судове засідання 24.06.2015 р. не з`явився, а також у зв`язку із невиконанням прокуратурою вимог ухвали господарського суду міста Києва від 02.06.2015 р., розгляд справи було відкладено на 05.08.2015 р.
21.07.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника прокуратури надішли письмові пояснення.
У судове засідання 05.08.2015 р. представники позивача та прокуратури з`явились, надали суду пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання 05.08.2015 р. з`явився, надав суду пояснення по суті спору, проти позову заперечував.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2014 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецпромкомплекс» (далі постачальник, відповідач) було укладено Договір № 129-14 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати замовнику у власність 10.20.2 Риба, оброблена чи законсервована іншим способом; ікра осетрових та замінники ікри (сардини натуральні з додаванням олії) далі по тексту товар, якість, кількість, асортимент і ціна якого зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток 1), а замовник зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 5.2 Договору строк поставки товару за цим Договором складає п`ятнадцять робочих днів з моменту подання заявки замовником.
Згідно з п. 7.3 Договору за порушення строку поставки товару зазначеного у підпункті 5.2 цього Договору постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки товару. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості недопоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 60 календарних днів, замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.
Представники прокуратури та позивача зазначають, що позивач направив відповідачу повідомлення про поставку товару № 63-14 від 16.09.2014 р., яка була прийнята останнім до виконання 16.09.2014 р.
Таким чином, на думку прокуратури та позивача відповідач був зобов`язаний поставити товар позивачу протягом п`ятнадцяти робочих днів починаючи з 16.09.2014 р., тобто в період з 16.09.2014 р. по 06.10.2014 р., проте допустив прострочення поставки товару та здійснив поставку лише 16.10.2014 р.
Листом «Про виконання умов Договору № 129-14 від 07.07.2014 р.» № 14/158 від 30.01.2015 р. позивач зазначив відповідачу про необхідність сплати штрафних санкцій відповідно до умов Договору, у зв`язку з простроченням строків поставки товару, проте відповідач відповіді не надав, штрафних санкцій не сплатив, що стало підставою для звернення прокуратури із позовом до суду.
Відповідач, в свою чергу, заперечуючи проти позову, у своєму відзиві зазначає, що позивачем не надано жодного доказу направлення позивачем відповідачу повідомлення про поставку товару, в зв`язку з чим, на думку відповідача, відповідач поставив товар достроково відповідно до умов Договору.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Судом встановлено, що відповідачем на виконання умов Договору було здійснено поставку товару позивачу на загальну суму 762 030,72 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної № 54/09-14 та актом про приймання № 511 від 16.10.2014 р., що визнається сторонами.
Однак, позовні вимоги щодо сплати відповідачем позивачу штрафних санкцій в розмірі 6 858,24 грн., у зв`язку з порушенням строку поставки товару за Договором, ґрунтуються виключно на твердженнях позивача про направлення відповідачу заявки на постачання продовольства, яка була прийнята відповідачем, проте жодного доказу направлення відповідачу та отримання ним зазначеної заявки ані прокуратурою ані позивачем суду надано не було.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Отже, прокуратурою та позивачем не доведено суду належними доказами факту порушення відповідачем свого зобов`язання за Договором в частині строків поставки товару.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 6 858,24 грн. не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя О.В. Нечай