Господарський суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2015 Справа № 905/325/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія»
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 19023,86 грн

за участю представників:

від позивачане з'явились
від відповідачане з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 19023,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії № 1018 від 15.10.2007, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року.

02.07.2015 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника. Клопотання судом задоволено.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав.

Місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 06.05.2015 № 7-14-197 та інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257 D7E002C3293) пересилання поштових відправлень до/з міста обласного значення Донецьк тимчасово не здійснюється.

Відповідно до пп.3) п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). Підпунктом 4) п.6 вказаного Інформаційного листа передбачено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідними роздруківками.

Крім того, ухвали суду про порушення провадження у справі та про її відкладення були надіслані та розміщені на офіційному веб-порталі «Єдиний державний реєстр судових рішень» в мережі Інтернет.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

15.10.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» (теплопостачальна організація, постачальник, виконавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач, відповідач) підписано договір на постачання теплової енергії № 1018 (далі - Договір).

Сторонами неодноразово підписувались додаткові угоди до Договору, якими вносились зміни до Договору.

За умовами вказаного Договору в редакції Додаткової угоди від 14.10.2011 виконавець приймає на себе зобов'язання поставляти теплову енергію у вигляді гарячої води у необхідних споживачу обсягах для об'єктів, що перелічені у Додатку № 1 до Договору, опалювальної площі 75,30 кв.м, а споживач зобов'язується оплачувати отриману теплову енергію згідно встановлених тарифів та у строки і в порядку, що передбачені даним Договором.

Відповідно до п. 11.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 05.01.2009 даний Договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 30.04.2010.

Згідно з п. 11.4 Договору в редакції Додаткової угоди від 05.01.2009 Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна зі сторін письмово не заявить про його припинення.

Як вбачається з матеріалів справи, ані позивачем, ані відповідачем доказів припинення дії Договору не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні заяви сторін про припинення дії Договору, суд приходить до висновку, що строк дії Договору неодноразово було продовжено на наступний термін та у заявлений до стягнення період Договір був чинним.

У відповідності з п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 14.10.2011 облік теплової енергії здійснюється за допомогою приладу обліку. За відсутності приладу обліку або його несправності, кількість теплової енергії, що постачається споживачу, визначається виконавцем розрахунковим способом, відповідно до теплового навантаження (Додаток № 2), (згідно Порядку, визначеного «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 і «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198). При цьому розрахункова кількість тепла не оспорюється.

На виконання умов договору, позивачем у період з 21.10.2014 по 15.04.2015 подано теплову енергію до об'єктів відповідача, що підтверджується актом підключення опалення від 21.10.2014 та актом відключення опалення від 15.04.2015, копії яких містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази незгоди відповідача щодо виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором.

З урахуванням викладеного, господарський суд приходить до висновку, що свої зобов'язання з подачі об'єкту споживача теплової енергії позивач виконав належним чином.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними обов'язками споживача є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно з п. 3.2.3 Договору споживач зобов'язаний виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та в строки, що передбачені даним Договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 22.02.2011 оплата за спожиту теплову енергію здійснюється в грошовій формі у відповідності з встановленими тарифами (цінами), згідно діючого законодавства України. У випадку зміни тарифів (цін) на теплову енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами (цінами) з дати їх вступу в законну силу.

Оплату за послуги надані теплопостачальною організацією споживач здійснює щомісячно згідно платіжних документів наданих теплопостачальною організацією в порядку, встановленому законодавством України, протягом трьох банківських днів після їх пред'явлення (п. 6.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 05.01.2009).

Позивачем до матеріалів справи надано копії рахунків № 10181114 від 30.11.2014 на суму 2745,83 грн, № 10181214 від 31.12.2014 на суму 3894,00 грн, № 10180115 від 31.01.2015 на суму 3968,93 грн, № 10180215 від 28.02.2015 на суму 3320,00 грн, №10180315 від 31.03.2015 на суму 3894,37 грн, № 10180415 від 15.04.2015 на суму 1203,73 грн за надані послуги з теплопостачання за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року, а всього на загальну суму 19023,86 грн.

На вказаних рахунках міститься підпис відповідача про їх отримання.

Крім того, в матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії актів приймання-передачі теплової енергії за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року, всього на загальну суму 19023,86 грн, які підписані відповідачем без зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав, за поставлену теплову енергію за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року не розрахувався, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 19023,86 грн.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач обставин, викладених позивачем, належними засобами доказування не спростував, доказів на спростування факту порушення ним договірних зобов'язань щодо повної і своєчасної оплати теплової енергії, отриманої за Договором на постачання теплової енергії № 1018 від 15.10.2007, суду не надав.

Крім того, наявність у відповідача заборгованості у розмірі 19023,86 грн підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту звірки взаємних розрахунків за поставлену теплову енергію за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року станом на 23.06.2015, який підписано позивачем та відповідачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену за Договором на постачання теплової енергії № 1018 від 15.10.2007 теплову енергію за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 19023,86 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» (84502, Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Зелена, 41, ідентифікаційний код 34776960) основний борг у розмірі 19023 (дев'ятнадцять тисяч двадцять три) грн 86 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 05.08.2015

Суддя М.В. Сажнева