ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" серпня 2015 р. Справа №18/5026/1157/2012

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув скаргу на дії ВДВС у справі за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ, вул. Урицького, 45

до товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Рітейл К, м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, 8

про стягнення 560 715,08 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав;

від ВДВС: ОСОБА_2 за довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернувся Антимонопольний комітет України до товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Рітейл К про стягнення 347 192,00 грн. штрафних санкцій за вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 213 523,08 грн. пені за невиконання рішення.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 06.09.2012р. (суддя Васянович А.В.) позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Рітейл К 347 192,00 грн. штрафу, 213 523,08 грн. пені, 11 214,30 грн. судового збору в доход Державного бюджету України.

На виконання рішення господарським судом Черкаської області 21.11.2012р. було видано відповідні накази.

До господарського суду Черкаської області надійшла скарга від Антимонопольного комітету України на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, в якій скаржник просив суд визнати неправомірними дії виконавчої служби щодо прийняття постанови від 23.01.2015р. ВП №44266257 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.03.2015р. скаргу Антимонопольного комітету України від 12.02.2015р. №300-29/09-1256 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції залишено без задоволення.

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 19.03.2015р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.04.2015р. скасовано постановою Вищого господарського суду України від 24.06.2015р. і справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Представник заявника вимоги скарги підтримав та вказав, що державний виконавець не вчинив всіх можливих дій на виконання рішення суду:

- не розшукав директора відповідача, не відібрав у нього пояснення та не подав документи в правоохоронні органи для порушення кримінальної справи, не розшукав майно, за рахунок якого може бути виконане рішення суду тощо.

Представник відповідача в засідання не прибув. Ухвала суду про розгляд скарги повернулась до суду з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання.

Представник ВДВС в засіданні суду вимоги скаржника заперечив та вказав, що державний виконавець у зведеному виконавчому провадженні вчинив всі необхідні дії для виконання рішення суду, але результат не досягнутий. Надано зведене виконавче провадження для огляду. Наказ повторно предявлено до виконання та з 17.02.2015р. проводяться виконавчі дії. Фактично немає предмету спору по скарзі АМКУ.

Оцінюючи пояснення представників заявника, ВДВС та зібрані докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції із винесення постанови від 23.01.2015р. ВП№44266257 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

З матеріалів справи вбачається наступне:

- наказ господарського суду Черкаської області по справі №18/5026/1157/2012 від 21.11.2012р. вперше виконувався в рамках виконавчого провадження №35757031 та було відкрите 20.12.2012р. Повернуто стягувачу без виконання 24.05.2013р. на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- вдруге наказ господарського суду Черкаської області по справі №18/5026/1157/2012 від 21.11.2012р. виконувався в рамках ВП №39988565 та було відкрите 25.09.2013р. Повернуто без виконання стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»;

- втретє наказ господарського суду Черкаської області по справі №18/5026/1157/2012 від 21.11.2012р. виконувався в рамках ВП №42598809 та було відкрите 18.03.2014р. Повернуто без виконання стягувачу на підставі п.2.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- вчетверте наказ господарського суду Черкаської області по справі №18/5026/1157/2012 від 21.11.2012р. виконувався в рамках ВП №44266257 та було відкрите 05.08.2014р. Повернуто стягувачу без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- на даний час наказ господарського суду Черкаської області по справі №18/5026/1157/2012 від 21.11.2012р. виконується вп'яте в рамках виконавчого провадження №46588608, відкритого 17.02.2015р.;

- останнє виконавче провадження №44266257 приєднано до складу зведеного виконавчого провадження 08.08.2014р. Тобто, всі дії вчиняються по зведеному виконавчому провадженню;

- постанова про арешт коштів боржника, що виявлені згідно довідок ДПІ, виносились 20.05.2013р., 31.10.2013р., 21.03.2014р., 11.09.2014р. Про накладення арештів на рахунки свідчать письмові відповіді з банків про накладення арештів;

- 14.03.2014р. та 17.04.2014р. винесено постанову про арешт майна боржника й оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нерухомість за боржником не зареєстрована. Згідно довідки з ЄДР ТОВ «ТД «Рітейл К» зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; керівник ОСОБА_3;

- 09.11.2014р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Черкаси, вул. М. Красовського, 8 та встановлено, що товариство за даною адресою відсутнє, рухоме ліквідне майно, належне боржнику, відсутнє. За даною адресою знаходиться спортивно-оздоровчий комплекс «Атлантіс». 11.09.2014р. державним виконавцем головному спеціалісту відділу ДВС надано розпорядження про стягнення коштів з розрахункових рахунків боржника. Про відсутність підприємства за даною адресою свідчать і повернуті листи ДП «Укрпошта», відповідно до яких підприємство не знаходиться за вказаною адресою;

- 23.09.2014р. на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 26 197,16 грн., які у відповідності до ст.ст. 44, 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподілені на користь ПФУ та ОСОБА_4 як зарплата;

- платіжні доручення повернулися з банків без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках та у зв'язку з тим що арешти на рахунки накладені на підставі іншого виконавчого документу. Згідно довідки Управління технагляду Держаної інспекції с/г за боржником сільськогосподарська техніка не зареєстрована;

- 25.11.2014р. державним виконавцем головному спеціалісту відділу ДВС надано розпорядження про стягнення коштів з розрахункових рахунків боржника, проте, платіжні доручення повернулись без виконання у зв'язку з відсутністю коштів;

- у боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби;

- сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано;

- ТОВ «Торговий дім «Рітейл К» як землекористувач не обліковується;

- згідно довідки інспекції ГДРФ плавзасобів за боржником не зареєстровано;

- згідно довідки міграційної служби, керівник товариства ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання. У Центрального ВДВС немає інформації ні про місце проживання директора, ні про його дату народження, ні про його код (реєстраційний номер платника податків). За відсутності ідентифікаційних даних неможливо розшукати та викликати директора товариства для надання пояснень. У випадку звернення до суду з поданням про розшук керівника або про обмеження у праві виїзду за кордон, судом таке подання буде повернуто без розгляду, оскільки відсутні ідентифікуючі ознаки особи. Стягувач (АМКУ) не подавав жодних відомостей про директора чи його місцезнаходження. У реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців дана інформація теж відсутня;

- вимога стягувача вчинити якусь дію для органу державної влади не є обов'язком її вчиняти. Всі обов'язкові дії, визначені законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду виконані;

- стягувач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про визнання боржника банкрутом, оскільки сума безспірних вимог перевищує триста мінімальних заробітних плат, борг не сплачено більше трьох місяців, майна та коштів виконавчою службою не виявлено, а саме підприємство та його керівництво не знаходиться за місцем реєстрації;

- ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначає загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення і входить до спеціальної глави закону про зобов'язальні дії. Натомість, у наказі господарського суду Черкаської області по справі №18/5026/1157/2012 від 21.11.2012р. немає ніяких зобов'язальних дій, а наявні відносини, які регулюються загальними положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

- 14.04.2014р. Житомирським окружним адміністративним судом розглянуто справу №806/1080/14 про визнання дій ДВС незаконними та скасування постанови про повернення стягувачу без виконання за скаргою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області. Постановою визнано дії ДВС законними. Дане судове рішення стосується тих самих правовідносин;

- всі дії вчинялись на виконання зведеного провадження в цілому. Якщо у запиті, або іншому документі зазначається не зведене виконавче провадження, а певний конкретний виконавчий документ, який входить до складу зведеного, інформація отримана на даний запит є такою ж юридично значимою і для інших виконавчих документів. Отже, якщо запит зроблений по наказу №03/5026/1937/2012 і на нього отримана відповідь про відсутність плавзасобів, це означає, що і по наказу №18/5026/1157/2012 у боржника теж відсутні плавзасоби.

Також Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у своєму відзиві вказує, що скаржником пропущено строк предявлення скарги. Стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. Закону України Про виконавче провадження передбачено перелік виконавчих дій, які вчиняє державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, а саме:

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Суд вважає, що державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 44266257 були вжиті відповідні заходи і дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для встановлення належності майна боржника з метою примусового виконання рішення суду з даної справи, що спростовує доводи скаржника про бездіяльність державного виконавця.

23 січня 2015 року було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи положення норми п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та акт від 09 вересня 2014 року, слід дійти висновку що дії державної виконавчої служби при прийнятті постанови від 23 січня 2015 року є правомірними.

Крім того, частиною 5 цієї ж статті визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з вказаної підстави, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

17.02.2015р. за заявою АМКУ виконавчою службою повторно прийнято судовий наказ до виконання та порушено виконавче провадження, тому предмет спору за скаргою АМКУ відсутній.

Стягувач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про визнання боржника банкрутом, оскільки сума безспірних вимог перевищує триста мінімальних заробітних плат, борг не сплачено більше трьох місяців, майна та коштів виконавчою службою не виявлено, а саме підприємство та його керівництво не знаходиться за своїм місцезнаходженням.

Судом було також враховано, що стягувач у своїй скарзі лише просив суд визнати неправомірними дії виконавчої служби щодо прийняття постанови від 23 січня 2015 року ВП №44266257 про повернення виконавчого документу стягувачеві. Водночас саму постанову скаржник не оскаржував.

У суду відсутні підстави для задоволення скарги заявника (стягувача), тому скаргу належить відхилити.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Антимонопольного комітету України на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Г.М. Скиба