ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.15 Справа№ 914/1644/15

За позовом: Львівської державної фінансової академії, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Партнер", м. Львів,

про стягнення 32' 121,01 грн. та виселення з нежитлового приміщення.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Бойкович Т.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівською державною фінансовою академією подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Партнер" про стягнення 32' 121,01 грн. та виселення з нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 25.05.2015 р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 09.06.2015р. Ухвалою суду від 23.06.2015р. строк розгляду справи продовжувався на 15 днів. У судових засіданнях 23.06.2015р. та 06.08.2015р. оголошувалася перерва.

06.08.2015р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача 129,10 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувача майна, 1' 780,22 грн. - штрафу та виселити відповідача з орендованого ним майна у зв'язку із закінченням терміну дії договору.

Згідно ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог. Оскільки позивач скористався своїм правом зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв таку заяву.

У судовому засіданні 06.08.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просив суд позовні вимоги задоволити повністю, виселити відповідача із займаних приміщень у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди та стягнути з відповідача 129,10 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувача майна і 1' 780,22 грн. штрафу.

У судове засідання 06.08.2015р. представник відповідача не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, у попередньому судовому засіданні заперечив проти позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

30.12.2011р. між Львівською державною фінансовою академією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Партнер» (орендар) було укладено договір про внесення змін до договору оренди №294 від 03.05.2001 р. та виклали договір у новій редакції. Так, відповідно до п.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №5-1 площею 48,8 кв.м та антресолі №№5-2, 5-3 площею 25,9 кв.м п'ятиповерхового учбового корпусу Львівської державної фінансової академії, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Коперника, 3, та перебуває на балансі Львівської державної фінансової академії, вартість якого визначена згідно зі звітом про експертну оцінку станом на 30.06.2011 р. і становить за незалежною оцінкою 552' 230,00 грн.

Відповідно до п.1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення торговельного об'єкту продажу поліграфічної продукції та канцтоварів, ліцензованої відео- та аудіо продукції, що призначається для навчальних закладів (площа торгових приміщень 48,8 кв.м) та непродовольчими товарами (площа торгових приміщень 25,9 кв.м).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. №786 з наступними змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2011 р. 3' 583,64 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Термін договору оренди визначений у п.10.1 - до 30.12.2013 р. включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

30.12.2011 р. між Львівською державною фінансовою академією (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Партнер» (орендар) укладено договір №294/1 від 03.05.2001 р. про відшкодування витрат балансоутримувача відповідно до п.1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Коперника,3, загальною площею 74,7 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача в частині утримання будівлі, прибудинкової території, плати за землю та інших послуг пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за даним договором.

Відповідно до п.2.1 договору орендар щомісячно відшкодовує балансоутримувачу: експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до встановлених чинним законодавством норм, оплату за землю згідно погодженого з відповідною Державною податковою інспекцією розрахунку земельного податку, пропорційно до площі орендованого приміщення, оплату за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за домовленістю сторін у розмірі 3м2, яка нараховується і сплачується балансоутримувачем щомісячно за погодженою сторонами нормою споживання води. Орендар не відшкодовує балансоутримувачу оплату послуг електропостачання, оскільки такі послуги оплачуються ним окремо за окремим договором з електропостачальною організацією. Орендар не відшкодовує балансоутримувачу послуги централізованого теплопостачання та газопостачання, оскільки такі останнім орендарю не надаються. Орендар проводить оплату за послуги, що вказані в п.п.2.1 договору не пізніше 10-го числа кожного місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків (п.2.2 договору).

18.10.2012 р. між Львівською державною фінансовою академією (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Партнер» (орендар) укладено договір про внесення змін до договору №294/2 від 03.05.2001 р. про відшкодування витрат балансоутримувача, яким доповнили пунктом 2.3 Розділ 2 договору №294/2 від 30.12.2011 р. у такій редакції: «п.2.3. Орендар зобов'язується в 5-денний строк з дня отримання рахунку відшкодувати балансоутримувача витрати на утримання орендованого майна у розмірі 2' 118,49 грн. за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2012 р.».

Крім того, змінили п.2.1 розділу 2 згаданого договору, виклавши його наступним чином: «Орендар щомісячно відшкодовує балансоутримувачу: оплату на утримання орендованого майна та прибирання прибудинкової території відповідно до розрахунку витрат академії в частині орендованих приміщень, оплату за землю згідно погодженого з відповідною Державною податковою інспекцією розрахунку земельного податку, пропорційно до площі орендованого приміщення, оплату за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за домовленістю сторін у розмірі 3м2, яка нараховується і сплачується балансоутримувачем щомісячно за погодженою сторонами нормою споживання води. Орендар не відшкодовує балансоутримувачу оплату послуг електропостачання, оскільки такі послуги оплачуються ним окремо за окремим договором з електропостачальною організацією. Орендар не відшкодовує балансоутримувачу послуги централізованого теплопостачання та газопостачання, оскільки такі останнім орендарю не надаються.

21.07.2014 р. сторони внесли зміни до п.10.1 договору оренди, виклавши його у такій редакції: «п.10.1. Цей договір діє з 31.12.2013 р. до 31.12.2014 р. включно».

27.03.2015р. позивач надіслав відповідачу претензію про сплату боргу в сумі 31' 468,29 грн.

Листом №01-13/280 від 24.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою у термін до 01.05.2015 р. звільнити орендоване нежитлове приміщення та по акту приймання-передачі повернути його Львівській державній фінансовій академії.

При прийняття рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У п.5.3 договору сторони погодили обов'язок орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, а у п.5.11 - обов'язок здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем після подання позову до суду частково погашено заборгованість по орендній платі у розмірі 17' 802,25 грн. та заборгованість по оплаті за фактичне користування майном у розмірі 10' 449,47 грн., 1' 091,56 грн. - відшкодування витрат балансоутримувача на утримання майна за період з серпня 2014 р. по березень 2015 р. включно, які були предметом позовних вимог. Станом на 06.08.2015 р. неоплаченою залишилося 129,10 грн. витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та штраф у розмірі 1' 780,22 грн., нарахований на підставі п.3.8 договору оренди за існуючу заборгованість з орендних платежів не менше 3 місяців. Відповідач не спростував дані обставини та не подав доказів протилежного, тому такі вимоги є правомірними.

Щодо позовної вимоги про виселення відповідача суд зазначає таке.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відносини щодо оренди майна, що перебуває комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч.4 ст.284 ГК України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п.10.1 договору (зі змінами) термін дії договору - до 31.12.2014 р. включно.

Як уже зазначалося, у п.10.4 договору оренди сторони визначили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

Відповідно до ч.4 ст.284 ГК України та ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. При цьому, оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього. Аналогічна правова позиція відображена у п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

У даному випадку позивачем не було надано доказів повідомлення відповідача про відмову від продовження дії договору протягом місяця після закінчення терміну дії договору оренди, як цього вимагає закон.

Оскільки договір оренди є продовженим на той самий строк, на який він укладався, тому у задоволенні позовної вимоги про виселення суд відмовляє.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Згідно п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно ч. 1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,- на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовної вимоги про виселення суд відмовляє, то у цій частині судовий збір залишається за позивачем. Щодо судового збору за вимогу про стягнення заборгованості, то тут судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.526, 759, 763 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,284, 291 Господарського кодексу України та ст.ст. 3, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Денді-Партнер» (адреса:79008, м. Львів, пл. Яворського, б.1, кв.7, ) на користь Львівської державної фінансової академії (адреса: 79000, м.Львів, вул. Коперника, б.3, ) 129,10 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувача, 1' 780,22 грн.- штрафу та 1' 827,00 грн. сплаченого судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 06.08.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 10.08.2015.

Суддя Яворський Б.І.