УХВАЛА

04.08.2015Справа № 910/20783/13

За скаргоюПриватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал»
на діїВідділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва
у справі№910/20783/13
за позовомКомпанії «INVERTEX LTD» (ІНВЕРТЕКС ЛТД)
доПриватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал»
простягнення 908 493,70 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:не з'явився
від відповідача:Кизима Г.М.
від ВДВС:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.11.2013 р. у справі №910/20783/13 позов Компанії «INVERTEX LTD» (ІНВЕРТЕКС ЛТД) задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» на користь Компанії «INVERTEX LTD» (ІНВЕРТЕКС ЛТД) 881 470,00 грн. основного боргу, 27 005,88 грн. - 3% річних та 18 169,51 грн. витрат по сплаті судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

17.12.2013 р. на примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 29.11.2013 р. у справі №910/20783/13 видано наказ.

17.10.2014 р. до господарського суду міста Києва надійшла скарга Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва у справі №910/20783/13, в якій скаржник просить скасувати постанову від 01.10.2014 р. про арешт коштів боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2015 р. прийнято до провадження скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» та призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2015 р. розгляд скарги відкладено на 27.04.2015 р.

Розпорядженням в.о. Голови господарського суду міста Києва від 27.04.2015 р. скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва передано для розгляду судді Босому В.П. у зв'язку із закінченням у судді Васильченко Т.В. повноважень по здійсненню правосуддя.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2015 р. скаргу прийнято до провадження суддею Босим В.П. та призначено до розгляду на 20.05.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2015 р. розгляд скарги відкладено на 10.06.2015 р. у зв'язку з неявкою представника позивача, державного виконавця та неподанням витребуваних доказів.

02.06.2015 р. від державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва до господарського суду міста Києва надійшли заперечення на скаргу відповідача, в яких державний виконавець вказував на те, що накладення арешту на грошові кошти боржника відповідало приписам Закону України «Про виконавче провадження».

10.06.2015 р. представником скаржника до канцелярії суду подано заяву про уточнення до поданої скарги, в якій відповідач просив суд визнати недійсною постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва про арешт коштів боржника від 01.10.2014 р. ВП№41952385 в частині накладення арешту на рахунок №5, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Банк СІЧ». Вказана заява прийнята судом для подальшого розгляду.

Судові засідання, призначені на 22.06.2015 р. та 22.07.2015 р. не відбулися, у зв'язку з чим розгляд справи було перенесено на 04.08.2015 р.

Представник позивача та державний виконавець в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, вимоги ухвал суду виконала, надала пояснення по суті скарги, просила задовольнити подану скаргу в редакції уточнень від 10.06.2015р.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

08.02.2014 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41952385 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 17.12.2013 р. у справі №910/20783/13.

Вказаною постановою від 08.02.2014 р. встановлено боржнику семиденний термін для добровільного виконання наказу господарського суду міста Києва від 17.12.2013 р. у справі №910/20783/13 про витребування у боржника на користь стягувача рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

В межах виконавчого провадження ВП№.10.2014 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти ПАТ «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» в межах суми 926 645,39 грн., що знаходяться на рахунках в фінансових установах АТ «Банк «Фінанси та Кредит», АТ «УкрСиббанк», АБ «Експрес-Банк», АТ «КБ «Експобанк», ПАТ «Промінвестбанк» та ПАТ «Банк СІЧ».

Скаржник вважає, що вказана постанова в частині накладення арешту на рахунок №5, відкритий в фінансовій установі ПАТ «Банк СІЧ», є недійсною, оскільки такий рахунок використовується для виплати заробітної плати, сплати Єдиного соціального внеску та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до абз. 1 та 3 п. 1.8. глави 1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. №492, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. До поточних рахунків також належать: рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України;

За змістом ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

В той же час, із довідки про відкриття рахунку №06/85 від 20.03.2015 р., виданої ПАТ «Банк СІЧ», вбачається, що рахунок ПАТ «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» №5, на який державним виконавцем було накладено арешт оскаржуваною постановою, використовується для виплати заробітної плати, оплати послуг, робіт, господарської діяльності, комунальних послуг.

Таким чином суд вважає недоведеним той факт, що рахунок №5, відкритий в фінансовій установі ПАТ «Банк СІЧ», використовується для зарахування страхових коштів в порядку приписів ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а відтак може бути використаний скаржником для погашення заборгованості перед стягувачем.

Крім того, скаржник вказує, що оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем неправомірно, оскільки боржник не отримував копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2014 р., а відтак не мав можливості в добровільному порядку виконати рішення суду у даній справі.

При цьому, наявні в матеріалах справи копії виконавчого провадження ВП №41952385 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 17.12.2013 р. у справі №910/20783/13 спростовують вказані твердження скаржника з огляду на наступне.

Зокрема, 23.06.2014 р. ПАТ «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» звернулося до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва з клопотанням №423 від 23.06.2014 р. в межах виконавчого провадження ВП№41952385 про звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення.

Крім того, 09.07.2014 р. скаржником до вказаного виконавчого провадження було долучено копію заяви про розстрочку виконання рішення суду №511 від 25.06.2014 р., яка була подана до господарського суду міста Києва в межах справи №910/20783/13.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що скаржник був обізнаний про існування виконавчого провадження ВП №41952385 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 17.12.2013 р. у справі №910/20783/13, і відповідно про існування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2014 р.

Більш того, ні вказана постанова Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, ні бездіяльність державного виконавця в частині не направлення такої постанови на адресу боржника, ПАТ «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» не була оскаржена у встановленому ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України порядку.

В той же час, доказів виконання рішення у даній справі, яке набрало законної сили станом на момент винесення постанови про арешт коштів боржника від 01.10.2014 р. в межах виконавчого провадження ВП№41952385 боржником суду не надано.

Твердження скаржника про не направлення йому оскаржуваної на наступний день після її винесення не може бути підставою для її скасування, оскільки чинне законодавство України не ставить законність винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно та/або грошові кошти боржника в залежність від моменту отримання такої постанови сторонами виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва від 01.10.2014 р. про арешт коштів боржника від 01.10.2014 р. в межах виконавчого провадження ВП№41952385 є такою, що винесена на підставі приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, доводи скаржника, викладені у скарзі Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал», визнаються судом неправомірними, а тому підстави її задоволення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва відмовити.

Суддя В.П. Босий