РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015Справа № 910/16719/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні при секретарі Змієвській Т.П. справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 22511,38 грн в порядку регресу, за участю представників:

від позивача - Бабак Б.С. (довіреність від 25.05.2015 № б/н);

від відповідача - не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» з позовом до ФОП ОСОБА_1, яким заявлено позовну вимогу про стягнення з останнього 22511,38 грн в порядку регресу.

Позов мотивований тим, що відповідач порушив підпункт 33.4.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «Про обов'язкове страхування») у зв'язку із чим, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми, яка була відшкодована страховиком у порядку регресу та відступлена позивачеві на підставі відповідного договору факторингу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2015 прийнято позов ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/16719/15, а її розгляд призначено на 22 липня 2015 року.

Ухвалою від 22.07.2015 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 12 серпня 2015 року.

Ухвали у даній справі надсилалися, зокрема відповідачеві на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судове засідання 12 серпня 2015 року до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність обставин, які б позбавляли суд можливості вирішити спір у даній справі по суті.

В судовому засіданні 12 серпня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено таке.

ПрАТ «ЕРА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства «СТРОЙТОРГ», приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» та ФОП ОСОБА_1 про стягнення 37030,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2012 у справі 24/134 рішення суду першої інстанції від 21.02.2012 скасовано частково.

Так, Київським апеляційним господарським судом у постанові від 07.06.2012 у справі 24/134 встановлено таке.

08 червня 2010 року на дорозі Обухів-Глеваха 0км+100м сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - за участю автомобіля «Мерседес» із державним номерним знаком НОМЕР_1 (далі - «Мерседес») (власник - ПП «СТРОЙТОРГ»), яким керував ОСОБА_1, та автомобіля «Деу Ланос» із д.н.з. НОМЕР_2 (далі - «Деу Ланос») (власник ПрАТ «ЕРА»), яким керував ОСОБА_4, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Обухівського району при УДАІ ГУМВС України у Київській області від 17.02.2011 № 660.

В результаті ДТП автомобілю «Деу Ланос» завдано механічні пошкодження, чим заподіяно останньому матеріальну шкоду.

Відповідно до звіту експерта від 01.07.2010 № 354/3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Деу Ланос» в результаті його пошкодження в ДТП, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 22657,78 грн. Фактична вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Деу Ланос» склала 36580,00 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт від 08.12.2010 № ОУ-0000011 та № Оу-0000001. Крім того, згідно з актом здачі-прийняття виконаних робіт від 18.02.2011 № 354/3 позивачем понесені витрати на проведення вищевказаного автотоварознавчого дослідження в сумі 450,00 грн.

Сплата ПрАТ «ЕРА» вартості проведення відновлювального ремонту автомобіля «Деу Ланос» та проведення автотоварознавчого дослідження від 01.07.2010 № 354/3 на загальну суму 37030,00 грн підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 11.08.2010 у справі № 3-8234, залишеної без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 20.10.2010 у справі № 33-1647/10, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.11. Правил дорожнього руху України. Останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Законність керування ОСОБА_1 автомобілем «Мерседес» із д.н.з. НОМЕР_1 на момент виникнення ДТП підтверджується договором від 01.04.2010 № 4 оренди автомобіля (далі - договір оренди), який укладено між ПП «СТРОЙТОРГ» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар). Згідно з п. 1 договору оренди орендодавець передав ФОП ОСОБА_1 у строкове платне володіння і користування автомобіль «Мерседес». Пунктом 2 договору його сторони передбачили, що орендований автомобіль належить використовувати орендарем для транспортного обслуговування співробітників орендаря по території України. Термін оренди: з 01.04.2010 по 31.03.2011. Згідно з актом прийому-передачі автомобіля від 01.04.2010, що є невід'ємною частиною договору оренди, ПП «СТРОЙТОРГ» передав, а ФОП ОСОБА_1 прийняв автомобіль «Мерседес». Даний договір оренди є чинним і протилежного судом не встановлено.

Виходячи з договору оренди, суд у даній справі робить висновок, що ОСОБА_1, на момент виникнення ДТП, керував транспортним засобом «Мерседес» у статусі фізичної особи-підприємця. До аналогічного висновку дійшла колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції у постанові від 07.06.2012 у справі 24/134.

Господарським судом апеляційної інстанції у постанові від 07.06.2012 у справі 24/134 також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» застрахована ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/9969706 зі строком дії з 17.06.2009 до 16.06.2010. Тип полісу - І.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин і положень статей 1167, 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188, ст. 1194 Цивільного кодексу України, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування» Київським апеляційним господарським судом у справі № 24/134 постановлено стягнути з ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» на користь ПрАТ «ЕРА» суму страхового відшкодування в розмірі 22 147,78 грн; 222,00 грн витрат по сплаті державного мита та 141,60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також вирішено стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ЕРА» шкоду в розмірі 14882,22 грн; 149,00 грн витрат по сплаті державного мита та 94,40 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У відповідності до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2012 у справі 24/134 набрала законної сили 07 червня 2012 року, а тому, зважаючи на припис вказаної вище норми процесуального права, обставини, встановлені у вказаному судовому акті, мають преюдиційне значення для даної справи.

Виходячи з наведеного, господарським судом стягнуто з ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» на користь ПрАТ «ЕРА» грошові кошти у загальному розмірі 22511,38 грн.

Судом у даній справі встановлено, що ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» платіжним дорученням від 07.09.2012 № 2914 виконало рішення у справі № 24/134 у повному обсязі, тобто відшкодувала ПрАТ «ЕРА» шкоду, завданої його транспортному засобу «Деу Ланос» внаслідок ДТП.

Спір між сторонами у даній справі, як зазначає позивач, виник внаслідок неповідомлення відповідачем ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС», як страховика, яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» на підставі полісу № ВВ/9969706, про ДТП на протязі трьох робочих днів з дня настання такої події. Враховуючи наведене, позивачем заявлено позовну вимогу до відповідача про стягнення з останнього в порядку регресу 22511,38 грн, сплачених на підставі постанови від 07.06.2012 у справі 24/134.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

У відповідності до підпункту 33.1.2 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування» (чинного на момент виникнення ДТП) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено вище, цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» застраховано на підставі полісу № ВВ/9969706 ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС». У той же час, на момент настання ДТП транспортним засобом «Мерседес» керував відповідач на підставі договору оренди.

За приписом підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування» (чинного на момент виникнення ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Виходячи з наведених норм законодавства, чинних на момент виникнення ДТП, відповідач, як винна у настанні такої події особа, був зобов'язаний в термін до 11 червня 2010 року, включно, повідомити ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» про ДТП.

Суд відзначає, що жодного доказу, який би підтверджував факт виконання відповідачем вимог підпункту 33.1.2 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування», останнім суду не надано. При цьому, матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про те, що відповідач з поважних причин не мав змоги виконати обов'язок, передбачений вказаною нормою права.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України унормовано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС», як страховик, який виплатив страхове відшкодування, завдане власникові транспортного засобу «Деу Ланос», має право до відповідача право зворотної вимогу у зв'язку із порушенням останнім підпункту 33.1.2 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування».

Поряд із цим, судом встановлено, що ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» (клієнт) на підставі договору від 28.04.2014 № 4/28-04/2014 про надання фінансових послуг факторингу відступило ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» (фактор) право грошової вимоги, зокрема, від відповідача, яке перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Враховуючи наведене, позивач набув від страховика ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «СТАТУС» право вимоги від відповідача грошових коштів, які є предметом спору у даній справі.

У матеріалах справи міститься лист позивача від 21.05.2015 № 82, у відповідності до якого останній вимагав від відповідача сплати 22511,38 грн.

Доказів реагування відповідачем на вимогу позивача матеріали справи не містять.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин справи та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 22511,38 грн в порядку регресу є правомірною, а тому підлягає задоволенню повністю, оскільки факт відшкодування страховиком шкоди, завданої відповідачем власникові транспортного засобу «Деу Ланос», належним чином доведено і документально підтверджено, і у той же час відповідачем жодним чином не спростовано.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню частково, за приписами ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04210, АДРЕСА_1, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (36020, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд. 14-А/22; ідентифікаційний код 37686922, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) 22511,38 (двадцять дві тисячі п'ятсот одинадцять) грн 38 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн;

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17 серпня 2015 року.

Суддя Я.А. Карабань