донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.08.2015 р. справа №908/2015/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі Капустіній О.Б. ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін: від позивача не з»явився від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське, с. Андріївка Запорізької області
на рішення господарського судуЗапорізької області
від21.05.2015 р. (повний текст рішення складено 26.05.2015 р.)
у справі№ 908/2015/15-г (суддя Давиденко І.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Андріївське, с. Андріївка Запорізької області
до Публічного акціонерного товариства МетаБанк, м. Запоріжжя
провизнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Андріївське», звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» про визнання недійсним кредитного договору №69-12/0009-К від 24.05.2012 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «МетаБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Андріївське".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наявність в діях відповідача певного умислу на введення ТОВ «Андріївське» в оману, тому що, всі операції були здійснені відповідачем за рахунок позивача, але, як зазначає позивач, не на його користь, що призвело до здешевлення комбайну з метою його продажу за безцінь іншій заінтересованій особі, що поставило позичальника у скрутне фінансове становище, оскільки останній змушений повертати кредит з відсотками, пенями та штрафами за річ, яка була вилучена за борги.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване недоведеністю обставин, передбачених ст. 230 Цивільного кодексу України, тобто позивачем належними засобами доказування не доведено наявність підстав недійсності оспорюваного Кредитного договору, зокрема, не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження того, що оспорюваний договір суперечить вимогам приписів Цивільного кодексу України.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Андріївське» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 р. по справі №908/2015/15-г скасувати і винести нове рішення, яким визнати недійсним кредитний договір №69-12/0009-К, укладений 24.05.2012 р. між ПАТ «Метабанк» та ТОВ «Андріївське». Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

У своїй скарзі, позивачем зазначено про відсутність у нього можливості надання до господарського суду жодного документу про купівлю продаж комбайну, реєстрацію права власності на нього за ТОВ «Андріївське», про вилучення комбайну і його продаж, а також зарахування вилучених від продажу сум в погашення кредиту, оскільки всі ці документи знаходяться у відповідача, які Банком надані не були, а тому не знайшли свого відображення та правової оцінки в оспорюваному рішенні.

Вважає, що місцевий господарський суд не в повному обсязі зясував обставини, що мали значення для вирішення справи по суті.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське» у справі № 908/2015/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Геза Т.Д. та Ушенко Л.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.06.2015 р. апеляційну скаргу ТОВ «Андріївське» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.08.2015 р.

Розпорядженням № 04-08/310/15 від 10.08.2015 р., у звязку зі знаходженням у відпустці судді Гези Т.Д., змінено склад судової колегії, визначивши її у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя, судді Склярук О.І., Ушенко Л.В.

Відповідач просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити з підстав, викладених у запереченнях № 30-07/15-01 від 30.07.2015 р. Наполягає, що твердження Позивача про наявність омани з боку Банку є безпідставними і спрямовані лише на уникнення ним виконання обов»язків за кредитним договором. Повідомив про наявність в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду справи за позовом ПАТ «МетаБанк» до ТОВ «Андріївське» та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, провадження по якій зупинено до набрання чинності рішенням господарського суду Запорізької області по даній справі.

ТОВ «Андріївське» не скористалося правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України про дату, час і місце судового засідання було повідомлене належним чином. Ухвалою суду від 25.06.2015 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження сторони не зобовязувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому згідно зі ст. 75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, , 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

24.05.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "МетаБанк" (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Андріївське" (надалі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 69-12/0009-К (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого Банк видає позичальнику кредит у сумі 1 265 000,00 грн. на термін до 14.05.2015 р. включно, у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

За умовами п. 1.6. кредитного договору кредит надається Позичальнику на цілі: придбання основних засобів, а саме комбайну Дон-Лан ОСОБА_6, та с/г техніки сівалка та ґрунтообробний агрегат.

Забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за цим договором, є (п. 1.7. кредитного договору): застава рухомого майна та транспортних засобів згідно з відповідним договором застави, що укладається між Позичальником та Банком (п. 1.7.1. договору); порука громадянина ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1), згідно з відповідним договором поруки, що укладається між останнім та банком (п. 1.7.2. договору); застава комбайну Дон ОСОБА_6", що придбається за рахунок кредитних коштів, згідно з відповідним договором застави, що буде укладений між Позичальником та Банком; застава с/г техніки сівалки та ґрунтообробного агрегату, що придбається за рахунок кредитних коштів, згідно з відповідним договором застави, що буде укладений між позичальником та банком не пізніше 01.07.2012 р. (п. 1.7.4. договору).

Відповідно до п. 2.1.1. договору, Банк зобовязаний видати Позичальнику кредит у розмірі, передбаченому в п. 1.1. цього Договору, частинами в наступному порядку: 800 000,00 грн. у день набуття чинності відповідних договорів, зазначених у п. п. 1.7.1. - 1.7.2.; 465 000,00 грн. у день набуття чинності відповідного договору, зазначеного у п. 1.7.3.

Додатковою угодою № 1 від 11.06.2012 р. до кредитного договору № 69-12/0009-К від 24.05.2012 р . сторони домовились про зміну редакції п.1.6. кредитного договору, а саме: кредит надається Позичальнику на цілі: придбання основних засобів, а саме: комбайну зернозбирального, марки Дон - Лан «ACROS-530», 2009 року випуску, заводський №002054, двигун №80267559, шасі №696, обєм двигуна 11150 см куб., маса машини 14760 кг, реєстраційний номер 12778АР та с/г техніки - сівалки та ґрунтообробного агрегату.

Також, змінено редакцію пп.1.7.3. п.1.7. кредитного договору, а саме: застава комбайну зернозбирального, марки Дон-Лан "ACROS-530", 2009 року випуску, заводський №002054, двигун №80267559, шасі №696, обєм двигуна 11150 см куб., маса машини 14760 кг, реєстраційний номер 12778АР, що придбається за рахунок кредитних коштів, згідно з відповідним договором застави, що буде укладений між Позичальником та Банком.

Відповідно до виписок по особовому рахунку ТОВ «Андріївське» за період з 24.05.2012р. по 15.04.2015р., ПАТ "МетаБанк" здійснено перерахування на рахунок позивача грошових коштів за кредитним договором № 69-12/0009-К від 24.05.2012р. - 24.05.2012 р. у сумі 800 000,00 грн. та 12.06.2012 р. в сумі 465 000,00 грн.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 69-12/0009-К від 24.05.2012 р. між ТОВ «Андріївське» та ПАТ "МетаБанк" були укладені договори застави.

Так, за договором застави № 69-12/0009-К/3-2 від 11.06.2012 р., укладеним між ПАТ «МетаБанк» ( Заставодержатель») та ТОВ «Андріївське» (Заставодавець) в особі директора ОСОБА_5, - було передано у заставу комбайн зернозбиральний, марки Дон-Лан "ACROS-530", 2009 року випуску, заводський №002054, двигун №80267559, шасі №696, обєм двигуна 11150 см куб., маса машини 14760 кг, реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с.Андріївка, вул. Кірова, буд.16. За погодженням сторін вартість предмета застави за цим договором складає 800 000,00 грн. (п. п. 1.2., 1.3. договору застави №69-12/0009-К/З-2).

Заставодавець підтверджує право власності на предмет застави свідоцтвом про реєстрацію машини серії АС222688, виданого держсільгоспінспекцією в Запорізькій області 08.06.2012 р.(п. 1.4.договору застави №69-12/0009-К/З-2).

Заставодавець гарантує, що він є власником майна, яке передається в заставу і вправі ним володіти, користуватися, розпоряджатися. Предмет застави знаходиться у володінні і користуванні Заставодавця (п.п.1.5., 1.6. договору застави №69-12/0009-К/З-2).

Договір застави 11.06.2012 р. посвідчено ОСОБА_7, приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області. Особи громадян, які підписали договір, встановлено, їх дієздатність, а також правоздатність сторін та повноваження представників сторін за договором нотаріусом перевірено. Договір зареєстровано в реєстрі за № 2133.

Протоколом загальних зборів членів ТОВ «Андріївське» № 1 від 20.01.2014 р. вирішено у звязку з реалізацією зернозбирального комбайна Дон - Лан "ACROS-530" реєстр. № 12778АР, зняти його з обліку Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області та надати право підпису по оформленню необхідних документів ОСОБА_8, згідно довіреності №4950 від 24.12.2013 р., яка була видана директором ТОВ "Андріївське" ОСОБА_5 та посвідчена приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7

Згідно звіту незалежного оцінювача, проведеного на замовлення ТОВ "Андріївське", майно, а саме комбайн зернозбиральний, марки Дон - Лан "ACROS-530", 2009 року випуску, реєстр. № 12778АР було оцінене у 397 524,00 грн.

24.04.2014 р. між ТОВ "Андріївське" та СБК "Дружба" укладено договір купівлі-продажу комбайну зернозбирального, марки Дон - Лан "ACROS-530", 2009 року випуску, реєстр. № 12778АР., за ціною 450 000,00 грн.

Платіжним дорученням № 2 від 28.04.2014 р. вказана сума була перерахована покупцем на рахунок ТОВ «Андріївське».

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 202 Цивільного кодексу України, за своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Заявляючи позов про визнання недійсним кредитного договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 Цивільного Кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 2 ст.215 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Кредитний договір № 69-12/0009-К від 24.05.2012 р. від імені ТОВ «Андріївське» підписаний директором ОСОБА_5, що діє на підставі статуту та протоколу № 1 загальних зборів членів ТОВ «Андріївське» від 07.05.2012р.

За своєю правовою природою договір № 69-12/0009-К від 24.05.2012 р. є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Як наголошено Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.10 Постанови №11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі, зокрема, статті 230 ЦК України слід мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 Цивільного кодексу України.

Пленумом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в п. 20 постанови від 06.11.2009 № 9 зазначено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту введення в оману та наявності у Банку умислу на введення ТОВ «Андріївське» в оману, з метою спонукання останнього до укладення кредитного договору № 69-12/0009-К від 24.05.2012 р., позивачем до справи не надано.

Посилання позивача, що комбайн зернозбиральний Дон - Лан «ACROS - 530» придбано відповідачем, а не ТОВ «Андріївське», спростовуються листом № 01-18/115 від 02.02.2015 р. Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області, в якому зазначено, що 08.06.2012 р. за ТОВ "Андріївське" був зареєстрований комбайн зернозбиральний «ACROS - 530», 2009 року випуску, який знято з обліку 24.01.2014 р.

Про наявність у ТОВ «Андріївське» права власності на комбайн також свідчать гарантії позивача, викладені в п.1.4.-1.6. договору застави №69-12/0009-К/З-2 від 11.06.2012 р.

Змістом додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 69-12/0009-К від 24.05.2012р., укладеної між сторонами 11.06.2012р., спростовуються і наполягання заявника апеляційної скарги, що банк, укладаючи кредитний договір вже знав точні реквізити комбайна, на придбання якого видавався кредит.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання кредитного договору №69/12/0009-К від 24.05.2012 р. недійсним та відмову у задоволенні позову по справі №908/2015/15-г.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 р. у справі №908/2015/15-г.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги ТОВ «Андріївське».

Результати апеляційного провадження у справі №908/2015/15-г оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріївське», с. Андріївка Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 р. (повний текст складено 26.05.15 р.) у справі №908/2015/15-г залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 р. (повний текст складено 26.05.15 р.) у справі №908/2015/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.М. Дучал

Судді: О.І.Склярук

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1 - позивачу,

1 - відповідачу,

1 - у справу,

1 - ДАГС,

1 - ГСЗО