КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа№ 925/356/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 11.08.2015 року по справі № 925/356/15 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" на рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 08.05.2015 року) по справі № 925/356/15 (суддя - Скиба Г.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"ФАКТОР ПЛЮС"

товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та до товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" про визнання недійсним договору про врегулювання заборгованості від 25.11.2014 року, що укладений між відповідачами.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року у справі № 925/356/15 позов задоволено повністю. Визнано недійним договір про врегулювання заборгованості від 25 листопада 2014 року, що укладений між відповідачами: товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" з моменту його вчинення. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" 609 грн. судового збору. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" 609 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач-1, товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" по справі № 925/356/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Авдеєва П.В., Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" на рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 08.05.2015 року) по справі № 925/356/15 прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 23.06.2015 року о 10:30.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2, товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт", звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Згідно з п.п. 2.3.44. п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Магніт" на рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року було передається раніше визначеному складу суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 року по справі № 925/356/15 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Магніт" прийнято до провадження і призначено перегляд рішення на 23.06.2015 року. Розгляд апеляційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" об'єднано в одне апеляційне провадження.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" на підставі ст. 96 ГПК України надано до суду відзиви на апеляційні скарги, в яких позивач просить у задоволенні апеляційних скарг відповідачів на рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року у справі № 925/356/15 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

09.06.2015 року від публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшло клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи.

22.06.2015 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

22.06.2015 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" надійшла заява про долучення додаткових документів.

У зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. у відпустці розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 925/356/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та Авдеєв П.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року по справі № 925/356/15 прийнято апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" до провадження зазначеною колегією.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року розгляд справи № 925/356/15 відкладено на 11.08.2015 року та залучено третю особу.

11.08.2015 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

11.08.2015 року від третьої особи надішли письмові пояснення по суті спору.

У зв'язку з перебуванням суддів Авдеєва П.В. та Куксова В.В. у відпустці розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 925/356/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року по справі № 925/356/15 прийнято апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" до провадження зазначеною колегією.

Представник відповідач-1 був присутнім в судових засіданнях та надавав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Представник відповідач-2 був присутнім в судових засіданнях та надавав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні, призначеному на 11.08.2015 року, надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся, як було зазначено вище від нього надходили клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представників позивача, проти чого не заперечують представники сторін присутні у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників відповідача-1, 2 та третьої особи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувави застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року по справі № 925/356/15 - слід скасувати, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

27.03.2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», уклало генеральну кредитну угоду № 010/05-02/033-08/г з ТОВ Нікос», ТОВ «Кругбудкомплект», ТОВ «Круг - Терм», ТОВ «Завод «Строммаш», ТОВ «Пласт Профіль» (позичальники), відповідно до якої ВАТ «Райффайзен Банк Іваль» зобов'язалося надати вищеназваним позичальникам кредитні кошти в межах 37 192 300, 00 грн. в порядку і на умовах, визначених в додаткових кредитних договорах (а.с. 73-76, т. 1).

В подальшому додатковими угодами № 1 від 06.05.2008 року, № 2 від 07.05.2008 року, № 3 від 27.05.2008 року, № 4 від 01.10.2008 року, № 5 від 19.03.2009 року, № 6 від 22.09.2009року, № 7 від 29.04.2010 року, № 8 від 29.12.2010 року, № 9 від 23.12.2011 року, № 10 від 31.05.2012 року, № 11 від 28.08.2012 року, № 12 від 28.02.2013 року умови вищеназваної кредитної угоди змінювалися щодо ліміту кредитних коштів, способів забезпечення виконання зобов'язань за цією угодою, складу учасників угоди (а.с. 76-89, т. 1).

В рамках вищеназваної генеральної кредитної угоди, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Завод «Строммаш» були укладені кредитні договори: № 010/05-02/040-08 від 27.03.2008 року; № 010/Р1-01-05-1-0/005-13 від 28.02.2013 року; № 010/05-02/079-08 від 01.10.2008 року; № 010/05-02/046-08 від 06.05.2008 року; з ТОВ «Круг Акватерм» № 010/05-02/036-08 від 27.03.2008 року; № 010/05-02/037-08 від 27.03.2008 року; № 010/05-02/081-08 від 01.10.2008 року (а.с. 31-34, 45-48, 60-63, т. 1).

Зобов'язання ТОВ «Завод «Строммаш» перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за генеральною кредитною угодою були забезпечені:

договором іпотеки: №010/05-02/033-08 з від 07.05.2008 року;

договором застави основних засобів № 010/05-02/033-08 з - 3 від 01.10.2008 року;

договором поруки № 010/05-02/033-08 п - 5 від 27.03.2008 року.

25.11.2014 року між до товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" (кредитор, відповідач-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" (поручитель, відповідач-2) було укладено договір врегулювання заборгованості (а.с. 10-12, т. 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" визначена в спірному договорі як Кредитор та Сторона 1.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Магніт" визначено як Поручитель та Сторона 2.

Боржниками в договорі визначено:

ТОВ "Завод "Строммаш", м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 8 - як позичальник за генеральною кредитною угодою №010/05-02/033-08/г від 27.03.2008р. та похідними кредитними договорами;

ТОВ "Круг-Акватерм", м. Черкаси, вул. Ільїна, 419 - як позичальник за генеральною кредитною угодою №010/05-02/033-08/г від 27.03.2008р. та похідними кредитними договорами.

Предметом договору визначено - п. 2.2.: сплата поручителем на рахунок кредитора 12 551 000 грн. до 27.11.2014 року, оскільки боржники мають зобов'язання перед кредитором щодо погашення суми боргу за кредитними договорами в розмірі, що визначений в додатку №3 до договору, та з метою врегулювання питання погашення боржниками заборгованості.

28.11.2014 року на адресу позивачем отримано повідомлення департаменту проблемних кредитів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за вих. № 140-0-0-00/812424, в якому повідомлялось про відступлення прав вимоги публічному акціонерному товариству «Аграрний комерційний банк» за вищевказаною генеральною кредитною угодою кредитними договорами № 010/Р1 -01-05-1-0/005-13 від 28.02.2013 року, № 010/05-02/079-08 від 01.10.2008 року, № 010/05-02/046-08 від 06.05.2008 року, № 010/05-02/040-08 від 27.032008 року, № 010/05-02/081-08 від 01.10.2008 року, № 010/05-02/037-08 від 27.03.2008 року, № 010/05-02/036-08 від 27.03.2008 року відповідно до договору факторингу № 140-0-0-00/11-121 від 25.11.2014 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Аграрний комерційний банк» (а.с. 90, т. 1).

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» також повідомив позивача про відступлення ПАТ «Аграрний комерційний банк» права за договорами забезпечення: договором іпотеки № 010/05-02/033-08 з від 07.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Завод «Строммаш» на підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 25.11.2014 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Аграрний комерційний банк», договором застави основних засобів № 010/05-02/033-08 з - 3 від 1 жовтня 2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Завод «Строммаш» на підставі договору про відступлення прав за договором застави основних засобів від 25.11.2014 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ПАТ «Аграрний комерційний банк», договором поруки № 010/05-02/033-08 п-5 від 27.03.2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником яке є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Завод «Строммаш» на підставі договору відступлення прав за договором поруки від 25.11.2014 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Аграрний комерційний банк».

28.11.2014 року на адресу позивача надійшло повідомлення ПАТ «Аграрний комерційний банк» за вих. № 1569/013-7955-01, в якому зазначено, що останній відступає права вимоги за цими ж кредитними договорами та генеральною кредитною угодою товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» відповідно до договору факторингу від 25.11.2014 року, укладеного між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (а.с. 91, т. 1).

Також, в цьому ж повідомленні ПАТ «Аграрний комерційний банк» проінформував позивача про відступлення прав за вищеназваними договорами забезпечення: договором іпотеки № 010/05-02/033-08 з від 07.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Завод «Строммаш», підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 25.11.2014 року, укладене між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» договором застави основних засобів № 010/05-02/033-08 з - 3 від 1 жовтня 2008 року укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Завод «Строммаш» на підставі договору відступлення прав за договором застави основних засобів від 25.11.2014 року, укладеного ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» договором поруки № 010/05-02/033-08 п-5 від 27.03.2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Завод «Строммаш» на підставі договору відступлення прав за договором поруки 25.11.2014 року, укладеного між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

03.12.2014 року позивачу надійшло повідомлення від 27.11.2014 року про відступлення товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» прав вимоги за тими ж самими кредитними договорами та генеральною кредитною угодою товариству з обмеженою відповідальністю «Сатурн Магніт» відповідно до договору про врегулювання заборгованості від договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27.11.2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ТОВ «Сатурн - Магніт», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М. (а.с. 16-17, 92-93, т. 1).

Також, 03.12.2014 року позивач отримав нотаріально посвідчену заяву ТОВ «Сатурн - Магніт» від 01.12.2014 року, в якій останній звертає увагу позивача на невиконання ним своїх зобов'язань за вищеназваними кредитними договорами, повідомляє про відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» прав вимоги за договором іпотеки № 010/05-02/033-08 з від 07.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Завод «Строммаш» на підставі договору про відступлення прав вимог за договором іпотеки від 15.11.2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ТОВ «Сатурн - Магніт», та попереджує про те, що у випадку невиконання позивачем умов кредитних договорів ТОВ «Сатурн - Магніт» набуде у власність предмет іпотеки у задоволення своїх вимог (а.с. 94-96, т. 1).

18.02.2015 року позивач отримав повідомлення ТОВ «Сатурн - Магніт» про намір укласти договір купівлі - продажу предмету іпотеки (а.с. 19, т. 1).

Не погоджуючись з договором про врегулювання заборгованості укладеним 25.11.2014 року між до товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" (кредитор, відповідач-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" (поручитель, відповідач-2) товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом про визнання його недійсним.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наступного.

По-перше, що із змісту договору про врегулювання заборгованості від 25.11.2014 року не вбачається відступлення права вимоги за генеральною кредитною угодою: кредитними договорами, а отже зміни особи у основному зобов'язанні, яке передбачається цими договорами.

По-друге, в договорі про врегулювання заборгованості відсутня істотна умова, яку повинен містити договір про відступлення права грошової вимоги, якщо таким можна вважати договір про врегулювання заборгованості, а саме: передача права вимоги за основним зобов'язанням первісним кредитором та прийняття цього права вимоги новим кредитором.

Крім того, в договорі про врегулювання заборгованості не вказані такі обов'язкові його умови, як: момент виникнення права вимоги у нового кредитора та умови передач права вимоги.

Однак, з зазначеним колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так дійсно у зв'язку з невиконанням ТОВ «Завод Строммаш» своїх зобов'язань ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось з позовом до суду про стягнення заборгованості.

03.03.2014 року господарський суд Черкаської області виніс рішення у справі № 925/2033/13 за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ТОВ «Завод Строммаш», ТОВ «Круг-Акватерм», ТОВ «Круг-Терм» про часткове задоволення позову, яким стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Строммаш», товариства з обмеженою відповідальність «Круг-Акватерм» та товариства з обмеженою відповідальністю «Круг - Терм» на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 16 370 303,20 грн. основного боргу, 57 717,41 грн. пені за порушення строків повернення процентів за користування кредитом, 541 877,51 грн. пені за порушення строків повернення кредиту. А також стягнути з вказаних ТОВ суму судового збору.

08.09.2014 року господарський суд Черкаської області виніс рішення у справі № 925/1330/14 яким повністю задоволено вимогу про стягнення з ТОВ «Завод «Строммаш» користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості у сумі 2 993 000,00 грн. основного боргу, 933 371,35 грн. заборгованості за відсотками, 541 603,29 грн. пені, 73 080,26 грн. судового збору за Генеральною кредитною угодою № 010/05-02/033-08/г від 27.03.2008 року, кредитним договором №010/05-02/036-08 від 27.03.2008 року, кредитним договором № 010/05-02/037-08 від 27.03.2008 року, кредитним договором №010/05-02/081-08 від 01.10.2008 року зі змінами та доповненнями та укладеними додатковими угодами до них та договором поруки № 010/05-02/033-08 п-5 від 27.03.2008 року.

На виконання рішень суду державною виконавчою службою Головного управління юстиції у Черкаській області 16.05.2014 року відкрило виконавче провадження ВП № 43317918 та № 45089387, якими заборонено накладення відчуження заставного ТОВ «Завод «Строммаш» майна.

Як було зазначено вище, 25.11.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Аграрний комерційний банк» був кладений договір факторингу № 140-0-0-00/11-121, відповідно до якого новий кредитор набув всі права вимоги стягувача за Кредитним договором.

Також між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були відступлені та перейшли до ПАТ «Аграрний комерційний банк» права за договором поруки № 010/05-02/033-08 п -5 від 27.03.2008 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Завод «Строммаш».

11.03.2015 року господарським судом Черкаської області задоволено заяву відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГУЮ у Черкаській області про заміну стягувана у виконавчому провадженні № 45089387. Замінив стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні ВП №45089387 по виконанню наказу господарського суду Черкаської області від 25.09.2014 року у справі №925/1330/14 на ПАТ «Аграрний комерційний банк».

В подальшому ПАТ «Аграрний комерційний банк» відступив права вимоги за кредитними договорами та Генеральною кредитною угодою ТОВ «Фінансова компанія Фактор плюс» відповідно до договору факторингу від 25.11.2014 року укладеного між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс». А також відступив права за вище вказаними договорами забезпечення.

27.11.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» та ТОВ «Сатурн Магніт» укладено договір про врегулювання заборгованості.

Згідно п. 2 договору, оскільки боржники (ТОВ «Завод Строммаш», ТОВ «Круг- Акватерм»), мають зобов'язання перед кредитором (ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс») щодо погашення суми боргу за кредитними договорами в розмірі, що зазначені в додатку №3 (та/або такі зобов'язання з'являться у боржників перед кредитором, після набуття кредитором прав вимог до боржників за кредитними договорами) та з метою врегулювання питання погашення боржниками заборгованості (боргу), керуючись положеннями чинного законодавства України, сторони (ТОВ «Фінансова компанія Фактор плюс» та ТОВ «Сатурн Магніт») домовились, що зобов'язання Боржників за кредитними договорами перед кредитором будуть виконані у випадку:

- сплати поручителем (ТОВ «Сатурн Магніт») на рахунок кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс»), що зазначений в цьому договорі 12 551 000 грн. до 27.11.2014 року.

Кінцевий строк виконання зобов'язань за цим договором - не пізніше 27.11.2014 року. У випадку виконання поручителем всіх своїх обов'язків за цим договором, кредитор відступає поручителю права вимоги за договором іпотеки, за договорами застави та за договорами поруки. У випадку виконання поручителем своїх обов'язків по цьому договору до поручителя переходить право вимоги з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Отже, поручитель (ТОВ «Сатурн Магніт») виконало всі свої зобов'язання, а саме сплатили визначену суму коштів у встановлений строк 27.11.2014 року. Кредитор (ТОВ Фінансова компанія «Фактор плюс») відступило поручителю права вимоги за договором іпотеки, за договорами застави та за договорами поруки. Право вимоги перейшло з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, а саме, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації спадкування тощо) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У відповідності до ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦГІК України за заявою заінтересованою сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна сторін у зобов'язанні відбувається згідно ст. 510-520 ЦК України. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо зміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такий самий формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122 цс 13): Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Іншими словами, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні ;мов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Позивач звертаючись із позовною заявою про визнання недійсним договорів не навів жодних даних на підтвердження своїх вимог, не вказав чим саме оспорюванні договори суперечать ст.203 ЦК України.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" про визнання недійсним договору про врегулювання заборгованості від 25.11.2014 року, що укладений між відповідачами.

Щодо посилань судом першої інстанції на те, що із змісту договору про врегулювання заборгованості від 25.11.2014 року не вбачається відступлення права вимоги за генеральною кредитною угодою: кредитними договорами, а отже зміни особи у основному зобов'язанні, яке передбачається цими договорами, то воно колегією суддів до уваги не береться з огляду на наступне.

З метою захисту прав кредиторів між ТОВ «Фактор Плюс», який відповідно до укладеного договору факторингу з ПАТ «Аграрний комерційний банк» є єдиним кредитором боржника (ТОВ «Завод «Строммаш») та ТОВ «Сатурн Магніт» був укладений договір поруки, відповідно до якого ТОВ «Сатурн Магніт» поручилось перед кредитором - ТОВ «Фактор Плюс» за боржників зокрема за генеральною кредитною угодою та всіма кредитними договорами.

Відповідно до договору врегулювання заборгованості сторони визначили, що поручитель (ТОВ «Сатурн Магніт») проводить дії щодо погашення боргу за боржників, оскільки боржники не виконали свого обов'язку щодо сплати кредиту. Після оплати відповідної суми за договором врегулювання до поручителя ТОВ «Сатурн Магніт» перейшло право вимоги до боржників на підставі ст. 556 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Тобто між сторонами не був укладений договір відступлення прав вимог за основним договором, а права вимоги перейшли до ТОВ «Сатурн Магніт» на підставі ст. 556 ЦК України.

Крім того, суд першої інстанції зазначив у рішенні, що відповідач-2 не є фінансовою установою, а тому він не може надавати фінансові послуги.

Зазначене колегією суддів також не береться до уваги, з огляду на наступне.

Так дійсно відповідач-2 не є фінансовою установою та він і не надавав фінансові послуги. Відповідач-2 виключно уклав договір поруки та договір врегулювання заборгованості, що не є фінансовими послугами відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Щодо тверджень суду про те, що в договорі відсутня істотна умова - передача права вимоги за основним зобов'язанням, то зазначене взагалі не відповідає обставинам справи, оскільки в договорі врегулювання заборгованості чітко вказано, що він укладений відповідно до договору поруки, в договорі врегулювання чітко наведений перелік кредитних договорів за якими виникла заборгованість, та чітко зазначено, що в разі погашення визначеної сторонами суми боргу на підставі ст. 556 ЦК України до поручителя переходять усі права кредитора за кредитними договорами.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачі не повідомили позивача про вчинені дії та наміри погашення боргу, чим погіршили становище боржника та позбавили його права на врегулювання спору з ПАТ «Райффайзен банк Аваль», зазначене також колегією суддів не береться до уваги, з огляду на наступне.

Тобто, суд зазначає, що неповідомленням боржника про відступлення прав вимог та погашення боргу поручителем погіршило стан боржника.

Проте боржнику були відправлені повідомлення про відступлення прав вимог. Навіть, якщо не взяти до уваги вищезазначене, то відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. Відповідно до Цивільного кодексу України договір поруки та погашення заборгованості за договором поруки відбувається без згоди боржника.

Не береться до уваги і посилання суду на те, що платіж за відступлення права вимоги здійснено без ПДВ, оскільки відповідно до п. 196.1 Податкового кодексу України такі операції не є об'єктом оподаткування ПДВ.

Також, колегії суддів не зрозуміло чому суд «критично» оцінив надані платіжні доручення щодо проведення поручителем коштів в сумі 12 551 000 грн. і чому суд вирішив, що платіж проведено «про людське око».

Дослідивши зазначене платіжне доручення колегія суддів встановила, що на ньому є всі відмітки банківських установ про проведення коштів (а.с. 147, т. 1), що підтверджує факт проведеної оплати поручителем.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає ні матеріалам справи ні чинному законодавству.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

У відповідності до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що зазначеним вище обставинам господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року прийнято після неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що не відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду слід скасувати повністю.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" на рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 08.05.2015 року) по справі № 925/356/15 задовольнити.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" на рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 08.05.2015 року) по справі № 925/356/15 задовольнити.

3. Рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2015 року по справі № 925/356/15 скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" (18000, м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС"(01033, м. Київ, вул. Щорса, 31, ) 609,00 грн. судового збору за перегляд рішення у апеляційній інстанції.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Строммаш" (18000, м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Магніт" (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Леніна, 161, ) 609,00 грн. судового збору за перегляд рішення у апеляційній інстанції.

6. Видачу наказів на виконання постанови доручити господарському суду Черкаської області.

7. Матеріали справи № 925/356/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

К.В. Тарасенко