УХВАЛА
28.07.2015Справа № 2/241

За скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління
на дії ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по справі № 2/241
За позовом Заступника військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі 1) Військової частини НОМЕР_1 , 2) Київського квартирно-експлуатаційного управління
до Дніпровської квартирно-експлуатаційної частини (району)
про стягнення заборгованості
Суддя: Домнічева І.О.
Представники сторін:
від прокуратури: Тимко В.В. за посвідченням;
від позивача-1: не з`явились;
від позивача-2 (скаржника): Боголей І.Ю. за довіреністю;
від відповідача: не з`явились;
від ВДВС: не з`явились;
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2011р. у справі № 2/241 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Дніпровської квартирно-експлуатаційної частини (району) на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України 17738 грн. 58 коп. пені, 7895 грн. 97 коп. - штрафу та 5603 грн. 31 коп. інфляційних. Стягнуто з Дніпровської квартирно-експлуатаційної частини (району) в доход державного бюджету України 2880 грн. 75 коп. - судового збору. В решті вимог провадження у справі припинено.
10.01.2012 р. на виконання рішення суду було видано наказ.
14.05.2015 р. до суду від Київського квартирно-експлуатаційного управління надійшла скарга на дії ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві по справі № 2/241, в якій скаржник просить: поновити строки звернення зі скаргою до суду; прийняти скаргу на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві; визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.04.2015, ВП № 47223951; визнати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. від 14.04.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №47223951) недійсною; зобов`язати відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання наказ № 2/241 від 10.01.12 р. виданий Господарським судом м.Києва.
14.05.2015 р. від Київського квартирно-експлуатаційного управління надійшла скарга на дії ВДВС.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.15р. розгляд скарги призначено на 09.06.15р.
Ухвалою від 09.06.15р. розгляд скарги відкладено на 23.06.15р.
Ухвалою від 23.06.15р. продовжено строк розгляду скарги та відкладено розгляд справи на 28.07.15р.
В судовому засіданні представник заявника підтримав подану скаргу, державний виконавець в судове засідання не з`явились про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
В поданій скарзі, скаржник просить:
Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.04.2015, ВП № 47223951;
Визнати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 14.04.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №47223951) недійсною;
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання наказ № 2/241 від 10.01.12р. виданий Господарським судом м.Києва.
В силу положень ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.
Розглянувши отримані документи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
В обґрунтування зазначеної скарги скаржник зазначає, що законодавством чітко розмежовується порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу та порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи. Враховуючи те, що боржником у даному виконавчому провадженні є державна організація -Квартирно - експлуатаційна частина (район), а не державний орган, тому державний виконавець повинен був направити оригінал виконавчого документу разом із супровідним листом та копії інших матеріалів до Казначейства. Державним виконавцем не враховано постанову порядок стягнення з державних організацій, який визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.11р. № 845 та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» де саме чітко зазначено порядок стягнення з державних органів та державних організацій, підприємств, юридичних осіб.
Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. (ч. 1 ст. 6 Закону).
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, наказів господарського суду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону)
Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.12р. державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №31145181.
13.06.12р. головним державним виконавцем відділу винесена постанова про арешт коштів боржника.
02.12.14р. керуючись п.9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем відділу винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.
10.04.15р. стягувачем було повторно подано наказ до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції. Головним державним виконавцем відділу винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.04.2015.
Постанова по відмову мотивована тим, що виконання рішення суду за якими боржником є державний орган, бюджетні установи та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства відповідно до вищенаведеного порядку покладено на органи Державної казначейської служби України без участі органів Державної виконавчої служби України.
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що

рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ

виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» регулює порядок стягнення коштів з державних органів, державного або місцевих бюджетів або боржників.
До вищевказаної постанови на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013 року було внесено зміни.
Відповідно до ч. 1 Порядку визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Під поняттям боржники у даному порядку йдеться про бюджетні установи та Одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства;
Суд зазначає, що відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету; до заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).
Слід зазначити, Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено умови передачі виконавчого документа, зокрема, наказу господарського суду, а заява від стягувача про повернення виконавчого документа без виконання чи закінчення виконавчого провадження, з метою подальшого самостійного виконання виконавчого документа через Державну казначейську службу до ВДВС не надходила.
Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що подана задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Київського квартирно-експлуатаційного управлінням на дії державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47223951 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.О. Домнічева