ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Справа № 904/9526/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
на ухвалугосподарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015
та постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015
у справі № 904/9526/14 господарського суду Дніпропетровської області
за заявою боржникаТовариства з обмеженою відповідальністю "Трансмашекспорт"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: не з'явились.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 у справі № 904/9526/14 затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмашекспорт", ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмашекспорт", провадження у справі припинено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 у справі № 904/9526/14 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 у справі № 904/9526/14 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просила скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 у справі № 904/9526/14, прийняти нове рішення, яким направити справу № 904/9256/14 на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, ст. 43 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку прийняті у даній справі судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2014 за заявою ТОВ "Трансмашекспорт" порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Трансмашекспорт", відповідно до вимог ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, призначено ліквідатором - голову ліквідаційної комісії Талана Ростислава Григоровича.

Ліквідатором Таланом Р.Г. подано на затвердження господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Розглянувши звіт ліквідатора банкрута, ліквідаційний баланс, суд першої інстанції в ухвалі від 09.04.2015 дійшов висновку, що ліквідатором здійснено всі необхідні заходи щодо розшуку майна, яке належить банкруту, та підлягає включенню до ліквідаційної маси, зокрема, для перевірки наявності у банкрута прав власності на майно ліквідатором направлено запити до органів, якими здійснюється реєстрація та облік майна та майнових активів суб'єктів господарювання за місцезнаходженням банкрута.

Господарським судом встановлено, що згідно довідок Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області №28-411-0.2-260/2-15 від 29.01.2015р., Відділення РЕР ДАІ з обслуговування Красногвардійського, Ленінського районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровського та Солонянського району №1201 підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/1ЦПН-312 від 12.02.2015р., Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 07.2/071-09/248 від 22.01.2015р., Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області №181-14/05 від 26.01.2015р., Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті №105-05/1/1-15 від 30.01.2015р. за боржником земельних ділянок, автотранспортних засобів і механізмів, сільськогосподарської техніки, великовантажних та інші технологічних транспортних засобів, плавзасобів, повітряних суден та іншого рухомого або нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №32910950 від 30.01.2015р. відомості щодо обтяження нерухомого майна банкрута в реєстрах відсутні.

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №54733740 від 28.11.2014р. інформація щодо обтяження рухомого майна банкрута відсутня.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №20344857 від 30.03.2015р. відомості щодо наявності відокремлених підрозділів банкрута відсутні.

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №1472/10/04-63-22-05 від 20.01.2015р. банкрут має відкриті рахунки ПАТ КБ "Південкомбанк" та Казначействі України.

Щодо відкритого електронного рахунку у Казначействі України суд першої інстанції встановив, що ліквідатором зазначено, що відповідний рахунок відкривається платнику податків Казначейством автоматично на безоплатній основі, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №569. З моменту відкриття рахунку на нього не здійснювалось жодного зарахування коштів, оскільки банкрутом не велась підприємницька діяльність. Таким чином, на рахунку банкрута у Казначействі України відсутні грошові кошти. Крім того, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. № 569 у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Відповідно до довідки ПАТ "КБ "Південкомбанк" №42/1146 від 23.02.2015р. поточний рахунок банкрута в зазначеній банківській установі закрито.

Також господарським судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що під час інвентаризацій майна банкрута ліквідатором виявлено грошові кошти (акт інвентаризації грошових коштів від 28.11.2014р.) в розмірі 8 500,00 грн. Зазначені кошти витрачено до порушення провадження у справі про банкрутство в повному обсягу, а саме: на сплату судового збору за подання до суду заяви про порушення справи про банкрутство у розмірі 6 090,00 грн. та на виплату заробітної плати голові ліквідаційної комісії за листопад 2014р. - 2 410,00 грн., що підтверджується відповідною первинною документацією, доданою до справи.

З огляду на викладене, судом першої інстанції встановлено, що реалізація ліквідаційної маси не проводилось, договори купівлі-продажу не укладались.

Згідно довідки Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ №347 від 21.01.2015р., господарським судом встановлено, що на виконанні виконавчих документів стосовно боржника у відділі не перебуває.

Крім того, господарським судом зазначено, що з метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" судом оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет №12755 від 22.12.2014р.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором розглянуто та визнано вимоги наступних кредиторів:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОМАШ", м. Київ - 372 000,00 грн. (4 черга);

- Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - 10 182,00грн. (3 черга), 20 364,00грн. (6 черга).

Судом першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги кредиторів залишились незадоволеними у зв'язку з відсутністю майна боржника.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що до суду надійшло клопотання ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про не скорочення терміну ліквідаційної процедури, та не затверджувати звіт ліквідатора до проведення перевірки банкрута.

Розглянувши зазначене клопотання, господарський суд, керуючись вимогами пп. 78.1.7 п. 78.1 та п. 78.6 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, зазначив, що на час розгляду справи ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська не надано суду доказів проведення позапланової перевірки банкрута в межах визначених законодавством строків, хоча про обізнаність зазначеної податкової про порушення справи про банкрутство стосовно боржника свідчать заявлені ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська грошові вимоги. В матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків, зокрема ухилення від виконання законних вимог контролюючого органу.

На підставі наведених вище обставини, господарський суд, керуючись вимогами ст.ст. 45, 46, п. 1 ч. 6 ст. 83 Закону про банкрутство, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, та, оскільки, за результатами ліквідаційної процедури у банкрута відсутнє майно, прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи банкрута та припинення провадження у справі.

Не погодившись із винесеною судом першої інстанції ухвалою від 09.04.2015, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулась із апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, в якій просила скасувати вищевказану ухвалу, посилаючись на те, що затвердження ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі про банкрутство без даних перевірки боржника відповідно до п.п.78.1.7., п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України на предмет дотримання ним вимог податкового законодавства - є неправомірним.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 27.05.2015 погодився із висновком суду першої інстанції про достатність зазначених вище підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Щодо заперечень заявника апеляційної скарги - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська стосовно неправомірності та передчасності затвердження ліквідаційного балансу, а саме, за відсутності даних позапланової перевірки боржника, колегія суддів апеляційної інстанції, керуючись вимогами пп. 78.1.7 п. 78.1 та п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, зазначила, що починаючи з 17.07.2014 (дата публікації оголошення про припинення ТОВ "Трансмашекспорт" в Бюлетені державної реєстрації) і до теперішнього часу наказу про проведення документальної позапланової перевірки платника податків, тим більше розписки про вручення даного наказу боржникові, заявником апеляційної скарги не представлено ані суду першої інстанції, ані апеляційному господарському суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що у разі неможливості здійснення такої перевірки з зазначених в апеляційній скарзі причин, як-то, з причин безпідставного ненадання ліквідатором податковому органу відповідної первинної документації, останній не був позбавлений права оскаржити такі дії ліквідатора у передбаченому чинним законодавством порядку в рамках провадження у справі про банкрутство, чого, як встановлено судом другої інстанції, зроблено не було.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що у відсутності доказів порушень учасниками провадження у справі чинного законодавства України з питань банкрутства, неможливість проведення податкової перевірки підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі бути не може.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, та постанова суду апеляційної інстанції, прийняті відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 4-1 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 45 Закону про банкрутство, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. Вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно ч. 2 ст. 46 вказаного Закону, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом

Враховуючи вимоги ст.ст. 41, 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Суд касаційної інстанції зазначає, що виходячи із вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 31.03.2015 на затвердження до господарського суду Дніпропетровської області від ліквідатора банкрута надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що рішення з господарського спору, в тому числі і у справі про банкрутство, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

В даному випадку, колегія суддів Вищого господарського суду України висновки судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, а також, припинення банкрута, як юридичної особи, та припинення провадження у справі про банкрутство вважає обґрунтованими, з огляду на таке.

Розглянувши звіт ліквідатора банкрута, ліквідаційний баланс, суд першої інстанції в ухвалі від 09.04.2015 дійшов правомірного висновку, що ліквідатором здійснено всі необхідні заходи щодо розшуку майна, яке належить банкруту, та підлягає включенню до ліквідаційної маси, зокрема, для перевірки наявності у банкрута прав власності на майно ліквідатором направлено запити до органів, якими здійснюється реєстрація та облік майна та майнових активів суб'єктів господарювання за місцезнаходженням банкрута.

Господарськими судами в оскаржуваних ухвалі та постанові встановлено, що згідно довідок Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області №28-411-0.2-260/2-15 від 29.01.2015р., Відділення РЕР ДАІ з обслуговування Красногвардійського, Ленінського районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровського та Солонянського району №1201 підпорядкованого ГУМВС України в Дніпропетровській області №14/1ЦПН-312 від 12.02.2015р., Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 07.2/071-09/248 від 22.01.2015р., Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області №181-14/05 від 26.01.2015р., Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті №105-05/1/1-15 від 30.01.2015р. за боржником земельних ділянок, автотранспортних засобів і механізмів, сільськогосподарської техніки, великовантажних та інші технологічних транспортних засобів, плавзасобів, повітряних суден та іншого рухомого або нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №32910950 від 30.01.2015р. відомості щодо обтяження нерухомого майна банкрута в реєстрах відсутні.

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №54733740 від 28.11.2014р. інформація щодо обтяження рухомого майна банкрута відсутня.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №20344857 від 30.03.2015р. відомості щодо наявності відокремлених підрозділів банкрута відсутні.

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №1472/10/04-63-22-05 від 20.01.2015р. банкрут має відкриті рахунки ПАТ КБ "Південкомбанк" та Казначействі України.

Щодо відкритого електронного рахунку у Казначействі України суд першої інстанції встановив, що ліквідатором зазначено, що відповідний рахунок відкривається платнику податків Казначейством автоматично на безоплатній основі, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №569. З моменту відкриття рахунку на нього не здійснювалось жодного зарахування коштів, оскільки банкрутом не велась підприємницька діяльність. Таким чином, на рахунку банкрута у Казначействі України відсутні грошові кошти. Крім того, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №569 у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Відповідно до довідки ПАТ "КБ "Південкомбанк" №42/1146 від 23.02.2015р. поточний рахунок банкрута в зазначеній банківській установі закрито.

Також господарськими судами в оскаржуваних ухвалі та постанові зазначено, що під час інвентаризацій майна банкрута ліквідатором виявлено грошові кошти (акт інвентаризації грошових коштів від 28.11.2014р.) в розмірі 8 500,00 грн. Зазначені кошти, як встановлено судами попередніх інстанцій, витрачено до порушення провадження у справі про банкрутство в повному обсягу, а саме: на сплату судового збору за подання до суду заяви про порушення справи про банкрутство у розмірі 6 090,00 грн. та на виплату заробітної плати голові ліквідаційної комісії за листопад 2014р. - 2 410,00 грн., що підтверджується відповідною первинною документацією, доданою до справи.

З огляду на викладене, судами попередніх інстанцій встановлено, що реалізація ліквідаційної маси не проводилось, договори купівлі-продажу не укладались.

Згідно довідки Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ №347 від 21.01.2015р., господарськими судами встановлено, що на виконанні виконавчих документів стосовно боржника у відділі не перебуває.

Крім того, господарським судом зазначено, в ході ліквідаційної процедури ліквідатором розглянуто та визнано вимоги наступних кредиторів:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОМАШ", м. Київ - 372 000,00 грн. (4 черга);

- Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - 10 182,00грн. (3 черга), 20 364,00грн. (6 черга).

Судом першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги кредиторів залишились незадоволеними у зв'язку з відсутністю майна боржника.

На підставі наведених вище обставини, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.ст. 45, 46, п. 1 ч. 6 ст. 83 Закону про банкрутство, дійшов в даному випадку правомірного та обґрунтованого висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, та, оскільки, за результатами ліквідаційної процедури у банкрута відсутнє майно, господарський суд прийняв правомірне рішення про ліквідацію юридичної особи банкрута та припинення провадження у справі.

Щодо доводів заявника касаційної скарги - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що останню було позбавлено можливості провести позапланову перевірку банкрута, оскільки ліквідатор на вимогу ДПІ не надав необхідних документів, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що виходячи із вимог пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків. Тривалість проведення такої перевірки відповідно до пункту 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів.

Згідно вимог п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли боржникові до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи та правомірно встановлено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові, починаючи з 17.07.2014 (дата публікації оголошення про припинення ТОВ "Трансмашекспорт" в Бюлетені державної реєстрації) і до моменту розгляду справи судами апеляційної інстанції наказу про проведення документальної позапланової перевірки платника податків, тим більше розписки про вручення даного наказу боржникові, заявником апеляційної та касаційної скарг не представлено ані суду першої, ані суду другої інстанцій.

Крім того, судом апеляційної інстанції правомірно зазначено, що у разі неможливості здійснення такої перевірки з причин ненадання ліквідатором податковому органу відповідної первинної документації, останній не був позбавлений права оскаржити такі дії ліквідатора у передбаченому чинним законодавством порядку в рамках провадження у справі про банкрутство, чого, як встановлено судом другої інстанції, зроблено не було.

Також, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про обізнаність ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про порушення справи про банкрутство стосовно боржника, оскільки, як свідчать матеріали справи та встановлено судами попередніх інстанцій останньою заявлено грошові вимоги до банкрута.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що 18.07.2014 на адресу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська головою ліквідаційної комісії боржника було направлено заяву про припинення ТОВ "Трансмашекспорт" форми 8-ОПП, оригінал довідки 4-ОПП, а також, копію протоколу загальних зборів учасників боржника. (а.с.28-29 том 1), а також, що копію ухвали від 11.12.2014 про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Трансмашекспорт" було направлено ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська для розгляду питання щодо проведення позапланової перевірки своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати податків та зборів.

Щодо доводів заявника касаційної скарги, що на адресу ДПІ не надходив проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "Трансмашекспорт", колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що згідно з особливостями провадження за ст. 95 Закону про банкрутство не передбачено обов'язкової перевірки повноти та правильності складення проміжного ліквідаційного балансу податковим органом, як обов'язкової передумови для порушення справи про банкрутство боржника за заявою голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, та постанова суду апеляційної інстанції ґрунтуються на повному, всебічному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 у справі №904/9526/14 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк