ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2015 р.Справа № 924/932/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Дячук Т.В.,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Русь"Д с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області

до 1. державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м.Київ

2. товариства з обмеженою відповідальністю "Русь"ДМ м.Шепетівка Хмельницької області

про визнання договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. та договору іпотеки від 28.03.2012р. припиненими.

Представники:

від позивача: Волічков Р.Й. - представники за довіреністю від 05.05.2015р.

від 1 відповідача : не з'явився

від 2 відповідача: не з'явився

В судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України.

Суть спору: позивачем подано позов про визнання договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. та договору іпотеки від 28.03.2012р. припиненими.

Ухвалою суду від 12.06.2015р. порушено провадження у справі. Про час, дату і місце судового засідання сторони повідомлені, що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення судових повісток (ухвали від 12.06.2015р.).

В судовому засіданні повноваженим представником позивача підтримано позовні вимоги, з посиланням на те, що ТОВ "Русь" Д виступило майновим поручителем по договору іпотеки від 28.03.2012р. за основним зобов'язанням за договором поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. Просить врахувати, що згідно зі ст.133 Земельного кодексу України земельна ділянка або право на неї може бути передано в заставу лише за умови присвоєння земельній ділянці кадастрового номера в порядку, визначеному законом але в публічній кадастровій карті України відомості про земельну ділянку, яка вказана в договорі іпотеки, з кадастровим номером :01:007:0056 відсутні. Крім того, позивач зазначив, що припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки.

Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (відповідач 1) проти позову заперечує, просить в позові відмовити. Вважає посилання позивача на ст.559 Цивільного кодексу України, якою визначено підстави припинення поруки, та на ст.609 цього Кодексу, відповідно до якої зобов'язання припиняються ліквідацією юридичної особи, безпідставними і необґрунтованими.

Від ТОВ "Русь" ДМ (відповідач 2) відзиву на позов до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено таке :

Між державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України"(постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Русь" ДМ (покупець) укладено договір поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р., за яким постачальник зобов'язується передати у власність покупця насіння сільськогосподарських рослин, а покупець зобов'язується прийняти це насіння та оплатити його вартість відповідно до умов, вказаних у цьому договорі.

Загальна вартість договору 1159999,20грн. (п.п.1.1, 3.1).

Згідно з п.3.2.2 договору повна оплата за насіння мала бути проведена покупцем до 01.09.2012р.

Відповідно п.7.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання зобов'язань сторонами цього договору.

Жодна із сторін не вправі відмовитися в односторонньому порядку від виконання умов цього договору або в односторонньому порядку змінити умови цього договору, за винятком випадків, передбачених законодавством України. Дія умов цього договору припиняється у випадках : а) повного виконання сторонами своїх зобов'язань, вказаних у цьому договорі; б) у будь-який час за спільною згодою сторін.

28.03.2012р. укладено договір іпотеки, за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Русь" Д являється майновим поручителем товариства з обмеженою відповідальністю "Русь" ДМ (іпотекодавці) перед державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" (іпотекодержатель).

Відповідно п.1.1 договору іпотеки, цей договір в повному обсязі забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору), укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцями, про передачу насіння сільськогосподарських рослин, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний повернути вказану суму до 01 вересня 2012р. згідно графіку встановленого у договорі поставки.

У відповідності до даного договору іпотекодержатель має право, у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за договором, отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижче вказаних умовах.

Згідно п.1.2 предметом іпотеки є нерухоме майно : нежитлова будівля, будівля контори з підвалом та входом в підвал загальною площею 752,3кв.м., основною площею 346,0кв.м., що знаходиться за адресою : Хмельницька область, Ізяславський район село Плужне, бул.Бортника №8, розміщена на земельній ділянці 0,2011га, кадастровий номер :01:007:0056, (далі -предмет іпотеки), який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельською В.П. 16 березня 2012 року, зареєстрованого в Ізяславському БТІ за №11 в книзі №11 1юо та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№22799178 та Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, який видано Ізяславським державним підприємством технічної інвентаризації від 16 березня 2012р., за №33500404. В разі звернення стягнення на предмет іпотеки до набувача будівель та споруд переходить право користування земельною ділянкою загальною площею 0,2011, кадастровий номер :01:007:0056, що знаходиться за адресою Хмельницька область, Ізяславський район село Плужне, бул.Бортника №8, згідно з умовами, погодженими власником земельної ділянки на підставі положень законодавства, якщо це встановлено законодавством.

На строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця (п.1.5 договору іпотеки).

Відповідно до пунктів 3.1.4, 3.1.5, 5.1 договору іпотеки, у разі невиконання забезпечених іпотекою зобов'язань (якщо у момент настання терміну виконання зобов'язань за основним договором, вони не будуть виконані) іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір іпотеки посвідчений 28.03.2012р. приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельською В.П. та накладено заборону на відчуження зазначеної в договорі нежитлової будівлі №8, що знаходиться в с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області по вул.Бортника і належить товариству з обмеженою відповідальністю "Русь" Д, до припинення договору іпотеки.

Позивач ТОВ "Русь" Д звернувся до суду з позовом про визнання договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. та договору іпотеки від 28.03.2012р. припиненими. В порядку правового обґрунтування позовної заяви, позивач посилається на норми ст.ст.17,18 Закону України "Про іпотеку", ч.4 ст.559, ст.ст.177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191, ч.1 ст.575, п.1 ч.1 ст.593, ч.1 ст.609 Цивільного кодексу України, ст.ст.79, ч.6 ст.120, ст.ст.125, 132, 133, 202 Земельного кодексу України. Зокрема зазначає, що земельна ділянка може бути передана у заставу лише за умови присвоєння їй кадастрового номера у визначеному законом порядку, зазначення кадастрового номеру земельної ділянки є обов'язковим при укладенні цивільно-правових договорів та визнається істотною умовою, за відсутності якої договір буде вважатись неукладеним. Позивач наголошує, що у публічній кадастровій карті України відомості про земельну ділянку, яка вказана в договорі іпотеки за кадастровим номером :01:007:0056, відсутні. Також, з посиланням на норми цивільного законодавства, якими визначено підстави для припинення основного зобов'язання і, як наслідок, припинення поруки, застави, іпотеки, позивачем зазначається, що припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою для припинення іпотеки, оскільки іпотека, як вид застави, припиняється у разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору).

Аналізуючи матеріали справи і оцінюючи їх у сукупності, господарським судом враховується наступне :

Відповідно до ст.11, ст.509 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто, сплати коштів.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать

Відповідно до норм ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - продавець (постачальник) зобов'язується передати (поставити) у встановлений строк (строки) другій стороні товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні застводавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на приписи ст.583 Цивільного кодексу України, ст.11 Закону України "Про заставу", ст.ст.1 та 11 Закону України "Про іпотеку" заставодавцем (іпотекодавцем) може виступати як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Підстави припинення іпотеки визначені в ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку", згідно якої, іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

В тексті позовної заяви позивачем зроблено посилання на ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України якою визначено підставу для припинення поруки.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в рішеннях, прийнятих за результатами перегляду судових рішень (постанови від 16.10.2012р. №4/270-13/68, від 16.10.2012р. №5023/6981/11), на відносини майнової поруки (іпотеки), як окремого виду забезпечення виконання зобов'язання, норми статті 559 Цивільного кодексу України щодо припинення поруки не поширюються оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та Законом України "Про іпотеку". Крім того, підстави припинення іпотеки (майнової поруки) безпосередньо врегульовано окремими нормами цивільного закону, а тому суд не може вдаватися до аналогії закону і застосовувати норми, які регулюють підстави припинення інших видів забезпечення виконання зобов'язання, незалежно від ступеня їх подібності.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України.

Оскільки докази щодо належного виконання ТОВ "Русь" ДМ (відповідач 2) зобов'язання з оплати вартості насіння за договором поставки №5-20 від 07.03.2012р. в матеріалах справи відсутні, а згідно п.6.1 договору іпотеки від 28.03.2012р. іпотечний договір діє до повного виконання зобов'язань за договором поставки насіння, суд не вбачає підстав для припинення зазначених договорів, як виконаних.

Щодо доводів позивача про те, що згідно відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка за місцем розташування Хмельницька область, Ізяславський район, с.Плужне, вул.Бортника, 8, на якій знаходиться предмет іпотеки - нерухоме майно, має кадастровий номер :01:007:0160, тобто інший ніж зазначений в договорі іпотеки - :01:007:0056, суд зазначає, що згідно договору іпотеки (п.1.2) предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлова будівля, будівля контори з підвалом та входом в підвал загальною площею 752,3кв.м., основною площею 346,0кв.м., що знаходиться за адресою Хмельницька область, Ізяславський район село Плужне, бул.Бортника №8 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування. При цьому, кадастровий номер, площа землі є додатковими ідентифікуючими ознаками розташування предмета іпотеки. Крім того, договір іпотеки укладено та нотаріально зареєстровано 28.03.2012р., а відповідно до п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України" від 11.02.2010р. №1878-УІ державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року. Пунктом 3 розділу ІІ зазначеного Закону передбачено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Щодо доводів позивача про визнання договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. та договору іпотеки від 28.03.2012р. припиненими у зв'язку з визнанням боржника банкрутом, судом зазначається таке :

Статтею 609 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2014р. порушено провадження у справі №924/1619/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Русь" ДМ м.Шепетівка, ідентифікаційний код 36334988 (відповідач 2), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, ухвалою від 02.03.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів з грошовими до боржника, до якого, зокрема, включено грошові вимоги державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" у сумі 1031762,90грн.

Постановою суду від 05.05.2015р. визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Русь" ДМ банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, тобто до 05.05.2016р.

В п.4.4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" роз'яснено, що задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), у разі порушення справи про банкрутство боржника має здійснюватись у порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-УІ).

Відповідно ч.2 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Оскільки щодо ТОВ "Русь" ДМ (відповідач 2) проводиться ліквідаційна процедура у справі про банкрутство, що перебуває в провадженні господарського суду, доводи позивача про припинення юридичної особи ТОВ "Русь" ДМ у зв'язку з визнанням його банкрутом, безпідставні.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасникам и судового процесу.

Належність і допустимість доказів встановлені ст.34 Господарського процесуального кодексу України. Згідно цієї статті господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено припинення дії основного зобов'язання за договором поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р., яке забезпечено договором іпотеки від 28.03.2012р.

В зв'язку з цим, відсутні підстави для визнання договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. та договору іпотеки від 28.03.2012р.припиненими. В позові належить відмовити.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 45, 46, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Русь"Д с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області до державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м.Київ, товариства з обмеженою відповідальністю "Русь"ДМ м.Шепетівка Хмельницької області про визнання договору поставки насіння №5-20 від 07.03.2012р. та договору іпотеки від 28.03.2012р. припиненими.

Повне рішення складено 13.08.2015р.

Суддя Т.В. Дячук

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу ТОВ "Русь" Д (30320, с.Плужне Ізяславського району, вул. Бортника, 5) - надати згідно заяви ;

3 - ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м.Київ, вул.Ямська, 32) - надіслати ;

4 - ліквідатору ТОВ "Русь" ДМ Сиволобову М.М. (04136, м.Київ, вул. Маршала Гречка, 13, кім.526) - надіслати.