ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. Справа № 925/1126/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, (поштова адреса: м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до приватного підприємства "ТОПЕНЕРГОСЕРВІС, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 227, кв. 55

про стягнення 24 801,39 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Зборовська С.Є. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «ТОПЕНЕРГОСЕРВІС» про стягнення 24 801,39 грн., у тому числі:

- 10 000,00 грн. боргу по кредиту;

- 7 978,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 1 710,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

- 5 112,95 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- відшкодування судових витрат.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 07.07.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти - «за закінченням терміну зберігання».

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі, вказаній в витягу з ЄДР. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання мотивованих заперечень по суті позову чи доказів на погашення боргу, або спростування вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом з'ясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Згідно заяви приватного підприємства «ТОПЕНЕРГОСЕРВІС» від 17.04.2013р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки приватне підприємство «ТОПЕНЕРГОСЕРВІС», погодилось з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, та 17.04.2013р. між публічним акціонерним товариством «АКСЕНТ-БАНК» (Банком - Позивач по справі) та приватним підприємством «ТОПЕНЕРГОСЕРВІС» (Клієнтом - Відповідач по справі) було укладено договір про обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку №8208.

Банк, що діє на підставі Ліцензії Національного банку України (НБУ) від 09.10.2009р. №16 (а.с.15), публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (надалі - Умови).

За умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 38-47) та у зміненій редакції (а.с. 65-74) кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (система клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 3.11.1.1. Умов).

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №8208 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.11.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Банк виконав договірні зобов'язання у повному обсязі, надавши Клієнту кредит з лімітом у розмірі 10 000,00 грн. з 21.06.2013р.

Проте Клієнт (відповідач) свої зобов'язання належним чином не виконав, прострочив повернення кредиту та сплату відсотків, що стало підставою для звернення Банку до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості за кредитом.

Відповідачем не подано пояснень, мотивів та підстав порушення ним зобов'язання. Заяв, звернень до суду про об'єктивну неможливість подання документів та доказів для суду - відповідач не надав.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідач є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами з внесенням реєстраційних даних в ЄДР.

Суд враховує, що дії позивача і відповідача були направлені на укладення договору та настання певних юридичних наслідків у зв'язку з отриманням кредиту відповідачем.

Суд вважає, що між сторонами виникли відносини кредитування та кредитного обслуговування відповідно до положень гл. 71 Цивільного кодексу України (та ст. 1054 Цивільного кодексу України. За кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору (угоди) від 17.04.2013р. Договір є чинним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Відносини між сторонами суд розцінює як договірні кредитні відносини на підставі строкового оплатного письмового двостороннього консенсуального договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отримання Клієнтом кредитного ліміту підтверджується банківською довідкою від 09.07.2015р. №08.7.0.0.0/49 на суму 10 000,00 грн. з 21.06.2013р. (а.с. 50), що перераховані на поточний рахунок №8208, відкритий приватному підприємству «ТОПЕНЕРГОСЕРВІС» на виконання договору банківського обслуговування від 17.04.2013р.

Заперечень проти отримання кредитних коштів чи відмови в отриманні коштів Клієнт суду не надав.

За доводами, поданими доказами та мотивованими розрахунками Позивача, Клієнт (відповідач) розрахунок по кредиту не провів. Заборгованість по тілу кредиту станом на 25.03.2015р. становить 10 000,00 грн.

Відповідач не вчинив ніяких дій на погашення боргу чи реструктуризацію боргу.

Відповідно до розділу Умов 3.11.4.1., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, а з 01.072014р. - 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48%, а з 01.07.2014р. - 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків до відповідних їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.11.2.3.4 Умов - Банк на свій розсуд має право при порушені Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта достроково повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконанні інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На день розгляду спору відповідач (Клієнт) допустив прострочення сплати 7 978,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, які позивач розрахував за наростаючим підсумком з 09.08.2013р. по 25.03.2015р. Розрахунок процентів виконано в залежності від існування прострочки їх сплати відповідачем за ставкою 24%, 48% та 56% річних, що відповідає умовам кредитування. Доказів про сплату процентів у повній сумі Клієнт суду не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.11.2.2.2., 3.11.4.1., 3.11.4.2., 3.11.4.3., строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8., 3.11.2.2.3., 3.11.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.11.2.2.5., 3.11.4.4., 3.11.4.5., 3.11.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється у гривні. У разі якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3. Умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.11.6.1. Умов зазначено, обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, здійснюється з моменту подачі Клієнтом в Банк заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обіну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами.

На підставі вказаних положень позивач просить стягнути з відповідача 7 978,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 710,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 5 112,95 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідач не заперечив доводи позивача, не спростував встановлені судом та перевірені доказами факти, та не подав суду доказів проведення розрахунку із позивачем відповідно до умов Договору кредитування.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача 10 000,00 грн. боргу по кредиту, 7 978,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 710,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 5 112,95 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростована відповідачем належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об'єктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «ТОПЕНЕРГОСЕРВІС», м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 227, кв. 55, , номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, , номер рахунку в банку невідомий

- 10 000,00 грн. боргу по кредиту;

- 7 978,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 1 710,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

- 5 112,95 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 12.08.2015р.

Суддя Г.М. Скиба