ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Справа № 910/28653/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Куровського С.В.

Поліщука В.Ю.

За участю представників: МТСБУ- Давиденко Ю.К., ТОВ "Маркс.Капітал"- Хруленка М.В., директора ТОВ "Маркс.Капітал"- Ковальського Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на постанову Київського апеляційного господарського суду від

12.05.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 по

справі № 910/28653/14 за позовом ТОВ "Маркс.Капітал" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ТОВ "Маркс.Капітал" 22 грудня 2014 звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом від 18.12.2014 про стягнення на його користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України ( МТСБУ) грошових коштів в розмірі 44 507,01 грн. посилаючись на те, що відповідач, у зв"язку із визнанням банкрутом ПрАТ " Українська Екологічна страхова компанія", на підставі ст.41 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зобов"язаний відшкодувати позивачеві шкоду за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, право вимоги якої у позивача виникло на підставі договору факторингу № 1/11-07/2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 по справі № 910/28653/14 /суддя : Цюкало Ю.В. / позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з МТСБУ на користь ТОВ "Маркс.Капітал" грошові кошти у сумі 44507,01 грн. та судові витрати 1827,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 по справі № 910/28653/14 /судді: Власов Ю.Л., Корсакова Г.В., Станік С.Р./ рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2015 залишено без змін, а апеляційна скарга МТСБУ залишена без задоволення.

В касаційній скарзі МТСБУ просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 по справі № 910/28653/14, посилаючись на те, що вони постановлені з порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на касаційну скаргу та додаткових поясненнях ТОВ "Маркс.Капітал" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін посилаючись на те, що висновки судів попередніх інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону

У зв"язку із заявленим клопотанням представника ТОВ "Маркс.Капітал" про фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами та для забезпечення фіксування судового процесу, в судовому засіданні ВГСУ 11.08.2015, на підставі ст. 77 ГПК, оголошено перерву.

Після перерви судове засідання продовжене о 15-35 11.08.2015. Представником ТОВ "Маркс.Капітал" подано клопотання про відмову від клопотання про здійснення фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і було встановлено судами попередніх інстанцій, 11.07.2012 між ОСОБА_6 / Цедент/ та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 /Цесіонарій / укладено Договір про відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, відповідно до п. 1.1.-1.3. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на підставі ст.512-519 ЦК України , Цедент відступає Цесіонарію усі права вимоги, що виникли у Цедента, у зв'язку із фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8, відповідальність якого застрахована згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.11.2010 / поліс ВЕ/8210896 (3)/ у страховій компанії ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія". Внаслідок укладення цього договору Цесіонарій займає місце Цедента (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із вищезазначеної ДТП, у тому числі, права одержання грошового відшкодування, нанесеної шкоди майну Цедента, від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ, в передбачених законом випадках. Характеристика права вимоги, що передається Цесіонарію Цедентом за цим Договором: загальна сума боргу (страхове відшкодування), право вимоги сплати якого передається Цедентом, складає 44 507,01 грн /т. 1, а.с. 158-159/.

Розмір страхового відшкодування підтверджується страховим актом № 11-11/2539/1 та розрахунком розміру страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ на суму 44 507,01 грн.

В подальшому, 11.07.2012р. між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ "Маркс.Капітал" укладено Договір факторингу № 1/11-07/2012, відповідно до п. 1.1., в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов'язався оплатити Клієнтові усі права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування від 11 липня 2012.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.09.2012 порушене провадження по справі №5011-46/12625-2012 про банкрутво ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.02.2013 по справі № 5011-46/12625-2012 визнано за 116-ти договорами факторингу ТОВ "Маркс.Капітал кредитором ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" на суму 1644182,94 грн. /1073,00 грн. - судовий збір та 1643109,94 грн. - страхове відшкодування / - перша черга.

Постановою Господарського суду міста Києва від 11.11.2013 по справі №5011-46/12625-2012 ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Стецину І.В.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" про стягення з МТСБУ грошових коштів в розмірі 44 507,01 грн, суди попередніх інстанцій виходили з того, що всі необхідні умови для відшкодування Відповідачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих наявні та доведені, а саме, визнання страховика-учасника Відповідача банкрутом та недостатність коштів і майна страховика - учасника МТСБУ та з того, що розпорядником майна проведено роботу по виявленню майна, але активів ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" виявлено не було, комітетом кредиторів прийнято рішення про необхідність визнання ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" банкрутом і постановою господарського суду міста Києва від 11.11.2013 по справі № 5011-46/12625-2012 ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру; позивача - ТОВ"Маркс.Капітал" визнано кредитором ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" , а відсутність ліквідаційного балансу ліквідатора ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" не є перешкодою для покладення на Відповідача обов'язку відшкодувати Позивачу спричинену шкоду, згідно з вимогами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ".

Але з такими висновками суду першої та апеляційної інстанцій повністю погодитись не можна.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Задовольняючи на підставі ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позов Товариства господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що його позовні вимоги до МТСБУ є правомірними та обґрунтованими, оскільки наявність заборгованості Страхової компанії, яка є учасником МТСБУ, перед Товариством підтверджується матеріалами справи, у неї недостатньо коштів та майна для виконання своїх зобов'язань, у зв'язку із чим її визнано банкрутом.

За встановлених обставин справи колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із висновками господарських судів попередніх інстанцій про доведеність обставин наявності заборгованості Страхової компанії перед Товариством на спірну суму.

Разом із тим висновок судів про те, що у Страхової компанії недостатньо коштів та майна для погашення заборгованості, у зв'язку з чим ця заборгованість підлягає стягненню з МТСБУ, відповідно до ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" колегія суддів вважає передчасним і такими, що не відповідає в повній мірі обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій і було зазначено вище, постановою Господарського суду міста Києва від 11.11.2013 по справі № 5011-46/12625-2012 Страхову компанію визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, тоді як, ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 15.02.2013 у справі про банкрутство визнано грошові вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" до Страхової компанії за Договором факторингу та віднесено до першої черги задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Наслідки визнання боржника банкрутом визначено ст.38 Закону, п. 2 та 9 ч.1 якої зокрема передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, а виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених розділом третім Закону "Ліквідаційна процедура".

Згідно ч.ч.1та 2 ст. 41 Закону"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" задоволення вимог кредиторів боржника забезпечує ліквідатор у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно ч.ч.1-3 ст. 46 Закону, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого, зокрема, додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Правовий аналіз наведених вище вимог Закону свідчить про те, що факт відсутності майнових активів у визнаного банкрутом боржника, та неможливість у зв'яжу із цим здійснити розрахунок за його зобов'язаннями, може підтверджуватись ухвалою господарського суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, складеними за результатами закінчення ліквідаційної процедури боржника / здійсненя комплексу дій щодо пошуку, інвентаризації, оцінки , продажу, майна боржника та задоволення вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної ст. 45 Закону/.

В свою чергу із матеріалів справи вбачається, що висновки судів попередніх інстанцій щодо встановлення факту відсутності у боржника активів зроблено на момент визнання Страхової компанії банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, без з'ясування обставин щодо здійснення ліквідаційної процедури Страхової компанії та без дослідження належних і допустимих, в розумінні ст. 34 ГПК України, доказів, що свідчить про невідповідність таких висновків судів попередніх інстанцій наведеним положенням Закону та їх передчасність.

Згідно з п. "ґ" ст. 41.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи передчасність висновків господарських судів щодо відсутності у Страхової компанії майна або інших активів для погашення наявної перед Товариством заборгованості, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає також передчасним і задоволення судами попередніх інстанцій позовних вимог Товариства про стягнення спірної суми з МТСБУ.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується із правовою позицією господарського суду апеляційної інстанції про те, що відсутність ліквідаційного балансу ліквідатора Страхової компанії не є перешкодою для покладення на МТСБУ обов'язку відшкодувати Товариству спричинену шкоду на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки однією з умов відшкодування МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, встановлених пунктом "ґ" ст. 41.1 цього закону, є доведеність факту недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення місцевого господарського суду і постанова суду апеляційної інстанції прийняті при неповному встановлені усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору у даній справі, внаслідок чого неможливо дійти достовірних висновків щодо обґрунтованості заявлених до МТСБУ позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 по справі № 910/28653/14 підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, вирішити питання про необхідність залучення до участі у справі Страхової компанії, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро

України задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від

12.05.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 по

справі № 910/28653/14 скасувати.

Справу № 910/28653/14 направити на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Куровський С.В

Поліщук В.Ю.