РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/16281/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про відшкодування шкоди в розмірі 14 710,63 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування шкоди в розмірі 14 710,63 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.05.2012 року між Тітовою Світланою Вікторівною та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" укладено договір страхування транспортних засобів № АМ/037274, за яким застраховано автомобіль марки ЗАЗ, д.н. АА2292КР.

23.07.2012 року в м. Києві по вул. Теліги трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ, д.н. АА2292КР, під керуванням Тітової Світлани Вікторівни та транспортного засобу марки МАЗ, д.н. АА0671АА, під керуванням Бойка Володимира Володимировича.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2012 року Бойка Володимира Володимировича визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 15710,63 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5083 від 16.08.2012 року на суму 14 306,34 грн., № 7129 від 31.10.2012 року на суму 1404,29 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки МАЗ, д.н. АА0671АА застрахована у приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АВ/1215534.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) вих. № 1038/2012-07/ИР від 10.07.2013 року, відповідно до якої просив перерахувати суму страхового відшкодування в розмірі 15710,63 грн.

Вимоги відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.07.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.07.2015 року.

В судове засіданні 28.07.2015 року представники сторін не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 017, 017 відповідно, але 20.07.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи на виконання вимог ухвали суд у від 01.07.2015 року, 28.07.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про залучення третьої особи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Київпастранс», оскільки, Верховним Судом України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 12 лютого 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-1цс14, предметом якої був спір про відшкодування шкоди і зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

11.05.2012 року між Тітовою Світланою Вікторівною та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" укладено договір страхування транспортних засобів № АМ/037274, за яким застраховано автомобіль марки ЗАЗ, д.н. АА2292КР.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9042583 вбачається, що 23.07.2012 року в м. Києві по вул. Теліги трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ, д.н. АА2292КР, під керуванням Тітової Світлани Вікторівни та транспортного засобу марки МАЗ, д.н. АА0671АА, під керуванням Бойка Володимира Володимировича.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2012 року Бойка Володимира Володимировича визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 2578/12 про визначення вартості матеріального збитку від 31.07.2012 року вартість збитку становить 15 639,42 грн.

Згідно з рахунком-фактури № СЧ-0006067 від 25.07.2012 року вартість виконаних робіт та запчастин становить 14 306,34 грн.

З акту виконаних робіт № ЗА-0008416 від 25.09.2012 року вбачається, що вартість виконаних робіт та замінних запчастин становить 15 710,63 грн.

Страховик склав страховий акт № UA001/L01/01 від 15.08.2012 року та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 14 306,34 грн.

Страховик склав страховий акт № UA001/L01/02 від 30.10.2012 року та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 1404,29 грн.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 15710,63 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5083 від 16.08.2012 року на суму 14 306,34 грн., № 7129 від 31.10.2012 року на суму 1404,29 грн.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки МАЗ, д.н. АА0671АА застрахована у приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АВ/1215534.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) вих. № 1038/2012-07/ИР від 10.07.2013 року, відповідно до якої просив перерахувати суму страхового відшкодування в розмірі 15710,63 грн., отримана останнім 15.07.2013 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 042.

Вимоги відповідач не виконав.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 15710,63 грн. (сплачена сума страхового відшкодування) - 1000,00 грн. (франшиза) = 14710,63 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки ЗАЗ, д.н. АА2292КР, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, ) страхове відшкодування в розмірі 14 710 (чотирнадцять тисяч сімсот десять) грн. 63 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 03.08.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий