ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р.Справа № 922/3965/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Завод Надія" смт. Пісочин
до Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Пилипенко О.Г. (дов. № 1 від 30.01.2015 року);

відповідача - Ткаченко К.О. (дов. № 01-42 юр/3206 від 30.04.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Завод "НАДІЯ" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (відповідач) та просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 122 916,12 грн. та судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 3/02/11 від 02.11.2009 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою від 13.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2015 року.

30.07.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому останній заперечує проти позову, посилаючись на скрутне становище компанії, численну кількість боржників, які заборгували відповідачу понад 700 млн. грн. та відсутність вини відповідача у несвоєчасних розрахунках за договором про спільне використання технологічних мереж. У зв'язку з наведеним просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

03.08.2015 року через канцелярію суду від повивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.08.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві, зазначаючи про велику дебіторську заборгованість, зокрема борг КП "Харківводоканал" станом на 01.06.2015 року складає 724 315 774,54 грн. У зв'язку із цим "Харківобленерго" власними коштами змушено погашати вказану дебіторську заборгованість у ДП "Енергоринок", що є постачальником електроенергії на оптовому ринку електричної енергії України.

Відповідач вважає, що наведені обставини, свідчать про відсутність вини АК "Харківобленерго" у виникненні заборгованості перед позивачем. Разом з тим, стягнення заборгованості за таких обставин призведе до невиплати заробітної плати працівникам, припинення фінансування поточних та інвестиційних витрат АК "Храківобленерго", припинення постачання електричної енергії за укладеними зі споживачами договорами та техногенної катастрофи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.08.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

02.11.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Завод «Надія» (у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 № 415991 зміна найменування від 13.01.2011 р. - Публічне акціонерне товариство «Завод «Надія») та Акціонерною компанією "Харківобленерго" укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж №3/02/11 (далі - Договір). Даний договір було підписано повноважними представниками з обох сторін та скріплено печатками (а.с. 11-16).

Відповідно до п. 1.1. договору, Позивач зобов'язувався забезпечувати технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Відповідача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Відповідач, а Відповідач, в свою чергу, зобов'язувався своєчасно сплачувати вартість наданих послуг Позивачем з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього Договору.

Згідно даного договору, під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони керуються чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п.2.4 договору, Позивач зобов'язаний протягом 3 робочих днів, наступних за розрахунковим періодом надавати Відповідачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, два примірники "Акта про обсяги переданої електричної енергії" та два примірники "Акта прийому-здачі виконаних робіт", оформлених Позивачем.

За змістом п. 3.1 договору Позивач має право на отримання від Відповідача плати за спільне використання технологічних електричних мереж, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12 червня 2008 року №691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2008 року за №732/15423 .

Відповідно до п.4.1 договору, Відповідач зобов'язувався здійснювати оплату за використання електричних мереж Позивача за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж Позивача здійснюється згідно з додатками "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж".

Порядок розрахунків за спільне використання технологічних електричних мереж викладено у розділі 7 договору, за умовами якого розрахунковим вважається період з 01 числа розрахункового місяця до також ж самого числа наступного місяця (пункт 7.1 Договору).

Відповідно до п. 7.2. договору вартість наданих послуг Позивачем з утримання технологічних електричних мереж спеціального використання визначається згідно з додатками "Кошторис обґрунтованих витрат" та "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", розробленим відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12 червня 2008 року №691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2008 року за №732/15423

Умовами п.7.3. договору передбачено, що оплата Відповідачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжними дорученнями, на підставі виставленого Позивачем рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі виконаних робіт", у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

Відповідно до п.10.4, договір укладається на строк до 31 грудня 2009 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Згідно з п.10.5 додатки до спірного договору, "Приєднана потужність електроустановок у точці приєднання на межі балансової належності", "Однолінійна схема", "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", "Акт про обсяги переданої електричної енергії", "Акт прийому-здачі виконаних робіт", "Кошторис обґрунтованих витрат" є невід'ємними частинами цього договору.

Плата Відповідача за спільне використання технологічних електричних мереж викладена у додатку до договору "Порядок обрахування сплати за спільне використання технологічних електричних мереж" (а.с. 23).

Відповідно до додатку до основного Договору "Кошторис обґрунтованих витрат" (а.с. 20), кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, власника мереж при передачі електричної енергії користувачу на 2009 рік складає 40 100,00 грн. на рік (без ПДВ), на 2010 рік 40 100,00 грн. на рік (без ПДВ) (а.с. 22).

Кошторис обґрунтованих витрат Позивача на утримання технологічних електричних мереж спільного використання погоджено начальником Харківського ТП НКРЕ України та має підписи від представників сторін Позивача та Відповідача, які посвідчені печатками обох підприємств.

Як зазначає позивач, на підставі Актів прийому - здачі виконаних робіт за квітень 2013 року, за травень 2013 року, за червень 2013 року, за липень 2013 року, за серпень 2013 року, за вересень 2013 року, за жовтень 2013 року, листопад 2013 року, за грудень 2013 року, за січень 2013 року, за лютий 2014 року, за березень 2014 року, за квітень 2014 року, за травень 2014 року, за червень 2014 року, за липень 2014 року, за серпень 2014 року, за вересень 2014 року, за жовтень 2014 року, за листопад 2014 року, за грудень 2014 року, за січень 2015 року, за лютий 2015 року, за березень 2015 року, за квітень 2015 року та за травень 2015 року які підписані обома сторонами та скріплені печатками (а.с.29-54), ним у повному обсязі виконано покладені на нього умовами договору зобов'язання, та забезпечено передачу електричної енергії в точки приєднання електроустановок відповідача. В свою чергу, відповідачем порушено умови договору, та не проведено своєчасну та повну оплату за надані послуги, у зв'язку із чим станом на 01.03.2015 року заборгованість Відповідача складає 122 916,12 грн.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було надіслано претензію №1/2015 від 27.04.2015, з вимогою сплатити суму заборгованості. Проте, як вбачається з відповіді відповідача на претензію від 29.05.2015 року №05-15/4138, вимога позивача не була задоволена, а сума боргу залишилася несплаченою, що і стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В свою чергу, частина 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення у справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості у розмірі 122 916,12 грн. у добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача відповідної суми заборгованості нормативно та документально обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості у розмірі 122 916,12 грн. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 3/02/11 від 02.11.2009 року за період з квітня 2013 року по травень 2015 року, вважає їх доведеними матеріалами справи та не спростованими відповідачем, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у дані справі покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 193, ч.3 ст. 203 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 530, 598, 599, 601 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Завод "НАДІЯ" (062416, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Крупської, 15-а, ) заборгованість у розмірі 122 916,12 грн. та 2458,32 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя О.О. Ємельянова