УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.08.2015Справа № 910/20374/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-ДМС», м. Малин,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит», м. Київ,

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд-ДМС» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» (далі - Компанія) зняти автомобіль марки MAN TGS 41.440, номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19V542474, д.н.з. АА0561КЕ з обліку та передати підписаний акт приймання-передачі автомобіля Товариству.

Господарський суд міста Києва, відповідно до імперативної норми статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов'язаний повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, з огляду на таке.

Позивачем формально заявлено позовну вимогу немайнового характеру - про зняття автомобіля марки MAN TGS 41.440, номер кузова (шасі, рами) WMA39SZZ19V542474, д.н.з. АА0561КЕ з обліку та про передачу підписаного акту приймання-передачі автомобіля Товариству, а фактично заявлено позовну вимогу майнового характеру про повернення майна.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач подав суду як доказ сплати судного збору платіжне доручення від 29.07.2015 № 50 на суму 1 218 грн.

Відповідно до пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Зокрема, господарським судам слід враховувати, що:

2.2.1. Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.09.2011 № ПР111 вартість автомобіля 270 000 грн.

Виходячи з викладеного позивач мав сплатити судовий збір за подання позовної вимоги майнового характеру - 5 400 грн. (2% від суми).

Таким чином, за подання вказаної позовної заяви судовий збір має сплачуватися як за подання немайнової вимоги, так і за подання майнової вимоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080 грн.).

Неподання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України.

Так, пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до статті 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Так, пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З доданої до позовної заяви копії опису вкладення від 07.08.2015 вбачається, що позивачем направлено копію позовної заяви з додатками на адресу відповідача, а саме: 03151, м. Київ, вул. Волинська, 19, оф. 296.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України встановлено, що до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Разом з тим, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що місцезнаходженням Компанії є 03151, м. Київ, вул. Волинська, 10, літера А, офіс 296.

Таким чином, позивач не надіслав за місцезнаходженням відповідача копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Ненадіслання відповідачу позовної заяви з усіма додатками, тягнуть за собою наслідки передбачені пунком 6 статті 63 ГПК України.

Наведені обставини є підставою для повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись пунктами 4, 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд-ДМС» без розгляду.

Суддя І.Д. Курдельчук