За позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України
до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального
штабу Збройних Сил України
про відшкодування шкоди в порядку регресу 5 639,99 грн.
Суддя Андреїшина І.О.
Представники учасників судового процесу не викликались
На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про відшкодування шкоди в розмірі 5 639,99 грн., у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 16.11.2010 в м. Києві на вул. Стадіонній, проспект Повітрофлотський за участю транспортних засобів «Шевроле», державний номер АА 4066 та транспортного засобу «УАЗ», державний номер 0123 АІ під керуванням Гусака Миколи Олеговича.
Представник позивача у судове засідання 29.07.2015 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 07.07.2015, яке підтверджує отримання позивачем 13.07.2015 ухвали про порушення провадження у справі.
Представник відповідача з'явився у судове засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.
Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України до судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
Відповідно до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування
З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.
Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.
Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.
Так, ненадання позивачем власного письмового підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору також унеможливлює встановлення судом наявності чи відсутності підстав для застосування норм п. 2 ч. 1 ст. 80, п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.
Зазначені відомості мають суттєве значення для вирішення даного спору, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливості наявності одночасно двох чи більше рішень за участю тих самих сторін, про той же предмет та з тих самих підстав.
В той же час, у суду відсутня можливість отримати відомості щодо наявності таких спорів та судових рішень самостійно.
Крім того, суд відзначає, що позивач у судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких пояснень з приводу наявності/відсутності аналогічних спорів або судових рішень.
Також, позивачем, не надано суду оригіналів документів, доданих до позовної заяви, у зв'язку з чим неможливо з достатньою ймовірністю встановити наявність чи відсутність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.
Більше того, позивачем не виконано вимог ухвали суду, в частині надання суду належних доказів сплати судового збору в установленому чинним законодавством України розмірі, зокрема, в сумі 1 827,00 грн.
Між тим, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, від позивача не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.
Зазначені докази входять до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України необхідні для повного та всебічного розгляду спору.
Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.
Суд дійшов висновку про те, що неявка представника позивача в судове засідання та не виконанням ним вимог ухвали суду перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному та об'єктивному розгляду справи та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.
Враховуючи вищевикладене, суд визнав причини неподання позивачем витребуваних відомостей неповажними, та наголосив також на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду немає підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних доказів та пояснень, які в порядку ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору, зокрема, належних доказів сплати судового збору в установленому чинним законодавством України розмірі, зокрема, в сумі 1 827,00 грн., а оскільки вищезазначені обставини перешкоджають вирішенню спору, Господарський суд міста Києва був змушений залишити позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про відшкодування шкоди в розмірі 5 639,99 грн. без розгляду відповідно до п. 5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.
Тож з викладеного вбачається грубе ухилення належних доказів сплати судового збору в установленому чинним законодавством України розмірі, зокрема, в сумі 1 827,00 грн. від вчинення покладених господарським судом дій, що призвело до затримання процесу судового провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно із ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.
Згідно із ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.
Відповідно до п. 3 Інформаційного листа № 01-08/140 від 15.03.2010 р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.
Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки, як винесення у встановленому порядку окремих ухвал (ст.90 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"(далі -Постанова) неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки: стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК); винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).
Подібна практика, спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Відтак, у будь-яких випадках зловживання процесуальними правами господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 Господарського процесуального кодексу України, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.
За висновками суду, бездіяльність Моторного (транспортного) страхового бюро України порушує норми ст. 124 Конституції України, ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, та створює перешкоди суду у здійсненні правосуддя.
Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
Як зазначив Вищий господарський суд України у вказаній вище Постанові
(п. 5.13), у будь-яких випадках зловживання сторонами та іншими учасниками судового процесу своїми процесуальними правами всупереч обов'язкові добросовісно користуватися ними господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 ГПК, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав - також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.
Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.
Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.
За таких обставин, Господарський суд міста Києва виносить на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України окрему ухвалу про необхідність усунення порушень та недоліків в роботі цієї установи та налагодження її діяльності в сфері вчасного, належного та повного виконання судових рішень (ухвал).
Крім того, суд звертає увагу, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.
Відповідно до ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання особою, у тому числі, ухвали суду, що набрала законної сили, передбачає кримінальну відповідальність.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 86, 90 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва -
1. Керівництву Моторного (транспортного) страхового бюро України розглянути дану окрему ухвалу та вжити заходів, що виключають надалі незабезпечення явки його представника у судове засідання без поважних причин та неподання ним витребуваних судом доказів.
2. Окрему ухвалу надіслати на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України.
3. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» про результати розгляду окремої ухвали повідомте Господарський суд міста Києва в строк до 29.08.2015 року.
Суддя І.О. Андреїшина