ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р.Справа № 922/670/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна", смт. Райгородок
до Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", м. Харків
про розірвання договору та стягнення коштів у розмірі 90 000,00 грн.
за участю представника:

позивача - ОСОБА_2, за дов. від 09.02.2015 року, ОСОБА_3, за дов. від 09.02.2015 року

відповідача -не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", про розірвання договору купівлі-продажу № 18/04-14М від 18 квітня 2014 року та стягнення сплаченої за обладнання грошової суми в розмірі 90 000,00 грн. Також позивачем заявлено до стягнення судовий збір.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 18/04-14М від 18 квітня 2014 року в частині якості переданого товару (товар передано з дефектом).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 лютого 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/670/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 18 лютого 2015 року. Розгляд справи неодноразово відкладався, строк розгляду спору продовжувався за заявою позивача на 15 днів на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України (ухвала суду від 25.03.2015 р.)

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 червня 2015 року задоволено клопотання ТОВ "Руссоль-Україна" (вх. № 23254 від 08 червня 2015 року) про призначення судової металознавчої (технічної) експертизи та призначено у справі металознавчу (технічну) експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (84112, м. Слов'янськ, вул. Рози Люксембург, 67) провадження у справі зупинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 липня 2015 року провадження у справі було поновлено. Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 липня 2015 року суд задовольнив клопотання судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (вх. № 26039 від 26 червня 2015 року) про забезпечення прибуття експерта, безперешкодного обстеження об'єкту дослідження (насос ГРАТ 350/40) на 09 липня 2015 року з 10:00 години, надання на дослідження технічного паспорту (п. 4.3 договору купівлі-продажу № 18-04-14М) та технічних умов на насос ГРАТ 350/40 (п. 6.1 договору купівлі-продажу № 18-04-14М) та зупинив провадження у справі 922/670/15 до отримання висновку експерта.

30 липня 2015 року до господарського суду Харківської області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок (вх. № 30559 від 30 липня 2015 року) судової металознавчої експертизи № 250 від 21 липня 2015 року по справі № 922/670/15.

03 серпня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області поновлено провадження у справі та призначено її розгляд на 10 серпня 2015 року.

В призначене судове засідання 10 серпня 2015 року з'явилися представники позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд супровідним листом долучити до матеріалів справи платіжне доручення № 1753 від 19 червня 2015 року на суму 5 987,52 грн. про сплату вартості судової експертизи, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 32005 від 10 серпня 2015 року.

Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові відправлення з відміткою "за закінченим терміном зберігання" та поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (т. с. 1 арк. спр. 74-78, 101-106, 110-115, 125-131, 160-164, 187-193, 194). Судом перевірено адресу відповідача: згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців, місцезнаходження відповідача 61145, Харківська область, місто Харків, Дзержинський район, вулиця Новгородська, будинок 3/1, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовна заява. Відповідно до вимог частини 1,3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь - якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвали суду про відкладення розгляду справи) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджується штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не зявився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 10 серпня 2015 року представники позивача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 квітня 2014 року між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) було укладено договір купівлі - продажу № 18/04-14М. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти і сплатити обладнання згідно специфікації до договору. Номенклатура, кількість і ціна на обладнання вказані в додатку 1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Загальна сума договору складається з сум, вказаних у підписаних сторонами специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. Право власності на обладнання переходить від продавця до покупця з моменту його доставки покупцю та підписання відповідної видаткової накладної (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Передача обладнання здійснюється на умовах СРТ, згідно правил Інкотермс у редакції 2000 року за адресою: Донецька область, Слов'янський р-н, м. Слов'янськ, вул. Сучасна, б. 33, протягом 7 робочих днів з моменту надходження на поточний рахунок продавця передплати у розмірі 50% від суми, зазначеній у специфікації (п. 4.1 договору).

Якість обладнання повинна відповідати технічним умовам заводу виробника. Гарантія на обладнання, що поставляється за даною угодою, складає 12 місяців з моменту прийому обладнання покупцем. В разі виявлення дефектів обладнання продавець зобов'язаний в строк не більше 10 календарних днів з моменту виявлення таких дефектів за свій рахунок усунути всі дефекти обладнання, у тому числі і ті, які не були виявлені при прийманні, проте були виявлені протягом гарантійного терміну. Прийом обладнання за кількістю та якістю здійснюється відповідно до умов цього договору, а у випадках не передбачених цим договором - відповідно до господарського кодексу України та вимог Інструкції Держарбітражу при ОСОБА_4 СРСР "про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" від 15 червня 1965 року № П-6 та "Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" від 25 квітня 1966 року № П-7 (п. п. 6.1. 6.2, 6.3, 6.4 договору).

Згідно п. п. 9.1, 9.2 договору, договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, в частині грошових та гарантійних зобов'язань - до моменту їх виконання. Закінчення строку цього договору не звільняє сторін від обов'язку виконати взяті на себе зобов'язання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

На виконання умов даного договору сторонами складено та підписано специфікацію від 18 квітня 2014 року, відповідно до якої відповідач повинен поставити позивачу ОСОБА_1 350/40 в кількості 1 одиниця вартістю 90 000,00 грн. (разом з ПДВ), а позивач повинен сплатити вартість даного насосу шляхом 50% передплати, 50% протягом 3-х днів після поставки обладнання.

Відповідно до видаткової накладної № РН03101401 від 03 жовтня 2014 року відповідачем поставлено, а позивачем отримано обладнання, вказане в специфікації. З платіжних доручень № 420 від 30 квітня 2014 року на суму 45 000,00 грн. та № 983 від 03 жовтня 2014 року на суму 45 000,00 грн. вбачається, що позивач в повному обсязі оплатив вартість вказано обладнання.

06 листопада 2014 року за вих. № 1401 позивачем направлено на адресу відповідача лист в якому позивач просив дозвіл на розтин насоса для проведення ревізії або направлення на адресу позивача представника відповідача для усунення виявлення шуму; лист позивача мотивований виявленням шуму всередині насосу при вхідному контролі при прокручуванні вала насоса - "виявлено шум всередині насосу неначе робоче колесо треться об улитку". У своєму листі-відповіді від 06 листопада 2014 року за вих. № вих-0611-14/04 відповідач надав позивачу згоду на розтин улитки насоса ОСОБА_1 350/40 для проведення огляду і складання дефектного акту.

06 листопада 2014 року комісією підприємства-позивача складено дефектний яким встановлено наявність дефектів в насосі, який підлягає заміні або гарантійному ремонту. 10 листопада 2014 року позивачем направлено на адресу відповідача лист з вимогою заміни браковане робоче колесо на нове. 11 листопада 2014 року за вих. № вих-1111-14/02 відповідач направив на адресу позивача лист в якому повідомив, що насос ОСОБА_1 350/40 успішно пройшов процедуру передвідвантажного технічного контролю з складанням акту, що виключає виробничий брак, в зв'язку з чим відповідач відмовив позивачу в гарантійній заміні.

03 грудня 014 року позивач направив на адресу відповідача лист за вих. № 1624 в якому просить провести заміну дефектного колеса у відповідності до п. 6.3 договору та направити технічний паспорт. Даний лист відповідачем лишився без відповіді, а вимога без виконання.

З огляду на те, що відповідач відмовився проводити заміну дефектного колеса, позивач й звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу № 18/04-14М від 18 квітня 2015 року та стягнення вартості обладнання сплаченого позивачем у розмірі 90 000,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

З метою встановлення причини пошкодження робочого колеса насоса ОСОБА_1 350/40 та чи відповідає робоче колесо технічній документації на насос ОСОБА_1 350/40 ухвалою господарського суду Харківської області від 08 червня 2015 року було призначено судову металознавчу експертизу, проведення якої було доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Зі змісту висновку судової металознавчої експертизи № 250 від 21 липня 2015 року вбачається наступне:

1) пошкодження робочого колеса (відділення фрагменту робочого колеса) носить виробничий характер і обумовлене усадкою раковиною, що утворилася в процесі виготовлення колеса (лиття) при охолодженні з високою швидкістю;

2) робоче колесо наданого на дослідження насосу ОСОБА_1 350/40 не відповідає технічній документації на насос ОСОБА_1 350/40, а саме Паспорту 6УГП.003.005 ПС та Інструкції по експлуатації 6УГП.003.004 ИЭ по причині, викладеній в дослідницькій частині;

3) якість робочого колеса не відповідає вимогам технічної документації на насос ОСОБА_1 350/40, а саме Паспорту 6УГП.003.005 ПС та Інструкції по експлуатації 6УГП.003.004 ИЭ, по причині наявності виробничого дефекту (раковина), що утворилася в процесі виготовлення деталі (лиття).

Отже, результати експортних досліджень свідчать, що дефект насоса ОСОБА_1 350/40 має виробничий характер.

Відповідно ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що підставою зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору є істотне порушення договору другою стороною. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом з урахуванням того, що істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено судом, порушення з боку відповідача створює неможливість для другої сторони (позивача) досягнення цілей договору, у даному випадку - неможливість використання насоса ОСОБА_1 350/40 у виробництві оскільки відповідач порушив умови договору купівлі-продажу № 18/04-14М від 18 квітня 2014 року, а саме п. 6.4, в якому зазначено вимоги щодо якості обладнання. Отже вказане порушення є істотним, що дає підстави суду визнати позовні вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу № 18/04-14М від 18 квітня 2014 року та про стягнення з відповідача суми сплаченої позивачем за обладнання, а саме насос ОСОБА_1 350/40 у розмірі 90 000,00 грн., правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи та не спростована відповідачем, і, відповідно, - підлягаючими задоволенню. Вказані обставини мають місце в межах гарантійного строку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких витрати по проведенню судової експертизи у розмірі 5 987,52 грн. та витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 3 045,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 627, 628, 651, 673, 675, 678, 708 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 32-34, 41, 42, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір купівлі-продажу № 18/04-14М від 18 квітня 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 3/1, в тому числі з р/р 3879 в ПАТ "Укрсоцбанк", м. Харків, МФО 300023, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна" (84150, Донецька обл., Слов'янський р-н, смт. Райгородок, вул. Куйбишева, 28, р/р 5800 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) сплачену за обладнання грошову суму у розмірі 90 000,00 грн., 5 987,52 грн. витрат по проведенню судової експертизи та 3 045 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 14.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/670/15