РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015Справа №910/16504/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Надра України»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 137 305,83 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Єленіна С.М.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 137 305,83 грн., у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 р. (суддя Гавриловська І.О.) за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/16504/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.07.2015 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

Наказом Голови Господарського суду міста Києва № 240-К від 02.07.2015 р. у зв'язку зі зміною прізвища, судді Гавриловській І.О. було змінено запис у трудовій книжці про прізвище на Андреїшина.

Представники сторін у судове засідання 22.07.2015 р. не з'явилися, вимог ухвали суду не виконали, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 03.07.2015 р., які підтверджують отримання позивачем 06.07.2015 р. та відповідачем - 07.07.2015 р. ухвали про порушення провадження у даній справі.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представників сторін у призначене судове засідання та невиконанням ними вимог ухвали суду, керуючись п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, розгляд справи відклав на 05.08.2015 р.; зобов'язав сторін надати суду певні документи.

Представник позивача у судовому засіданні 05.08.2015 р. надав оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви, для огляду у судовому засіданні; позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 05.08.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про причини неявки не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним відзиву на позов та витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 05.08.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013 р. між Національною акціонерною компанією «Надра України» (виконавець, переможець конкурсу, який має право проводити моніторинг та наукове супроводження надрокористування) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (замовник) було укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/2969-Р-152М/13 (роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування корисних копалин на Рожнягівському родовищі) (надалі по тексту - договір на проведення робіт по моніторингу).

Згідно з п. 1.1. договору на проведення робіт по моніторингу, виконавець зобов'язується виконати для замовника роботи, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування корисних копалин на Рожнятівському родовищі (надалі по тексту - роботи).

Обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані, який є додатком № 1 до договору на проведення робіт по моніторингу (п. 1.2. договору на проведення моніторингу).

Відповідно до п. 5.1. договору на проведення робіт по моніторингу передбачено, що вартість робіт за цим договором визначається протоколом узгодження договірної ціни, який є додатком № 2 до договору на проведення робіт по моніторингу.

Так, протоколом узгодження договірної ціни на 2013 р. від 19.12.2013 р. (додаток № 2 до договору на проведення робіт по моніторингу) між виконавцем та ПАТ «Укрнафта» було встановлено вартість робіт у розмірі 81 865,69 грн.

Згідно з п. 5.2. договору на проведення моніторингу, ПАТ «Укрнафта» перераховує Національній акціонерній компанії «Надра України» попередню оплату у розмірі 100 % від вартості робіт за відповідним етапом (підетапом). Перерахування попередньої оплати здійснюється на підставі рахунку-фактури виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання ПАТ «Укрнафта» рахунку-фактури.

На виконання вимог п. 5.2. договору на проведення моніторингу Національною акціонерною компанією «Надра України» листом від 07.11.2014 р. було направлено на адресу ПАТ «Укрнафта» рахунок-фактуру № Н-00000767 від 03.11.2014 р. для перерахування грошових коштів за виконані виконавцем роботи по договору на проведення моніторингу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рахунок-фактура № Н-00000767 від 03.11.2014 р. для оплати робіт по договору № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. надійшов на адресу ПАТ «Укрнафта» 10.11.2014 р.).

Однак, ПАТ «Укрнафта» в порушення умов п. 5.2. договору на проведення моніторингу не виконало свої зобов'язання щодо сплати грошових коштів, враховуючи, що 25.11.2014 р. сплило десять 10 (десять) банківських днів з дати отримання ПАТ «Укрнафта» рахунку-фактури для оплати робіт по договору № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р.

Крім того, відповідно до п. 4 договору на проведення моніторингу, по завершенню кожного етапу (підетапу) виконавець надає ПАТ «Укрнафта» підписаний акт здавання-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках та звіт у письмовій формі.

ПАТ «Укрнафта» протягом 5 робочих днів з дня одержання звіту та акту здавання-приймання виконаних робіт, якщо вони відповідають умовам договору, зобов'язаний направити виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання виконаних робіт (п. 4.2. договору на проведення моніторингу).

Позивач пояснив суду, що на виконання умов договору на проведення моніторингу 14.01.2014 р. між Національною акціонерною компанією «Надра України» та ПАТ «Укрнафта» було підписано акт № Н-00000074 здачі-приймання робіт (надання послуг) по договору про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р.

Згідно з умовами вищевказаного акту здачі-прийняття робіт ПАТ «Укрнафта» було підтверджено факт виконання виконавцем робіт по договору на проведення моніторингу та відсутність претензій до Національної акціонерної компанії «Надра України» щодо якості та строків виконання робіт, передбачених договором на проведення моніторингу.

Також, актом № Н-00000074 від 14.01.2014 р. здачі-приймання робіт (надання послуг) по договору на проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. ПАТ «Укрнафта» визнано наявність боргу перед Національною акціонерною компанією «Надра України» по договору на проведення моніторингу в розмірі 81 865,69 грн.

Відповідно до п. 6.2. договору № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2014 р., у разі несвоєчасного перерахування попередньої оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

За таких обставин Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 137 305,83 грн. (з яких: 81 865,69 грн. - сума заборгованості, 36 842,53 грн. - інфляційні нарахування за період з 25.11.2014 р. до 16.06.2015 р., 1 372,65 грн. - три відсотки річних за період з 25.11.2014 р. до 16.06.2015 р. та 18 804,53 грн. - пеня за період з 25.11.2014 р. до 23.05.2015 р.), у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг за даним договором не виконав належним чином.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень, належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві суду не надав, розмір позовних вимог не оспорив.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 81 865,69 грн. - сума заборгованості за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» до ПАТ «Укрнафта» про стягнення 81 865,69 грн. заборгованості за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» просить суд також стягнути з відповідача 36 842,53 грн. інфляційних нарахувань за період з 25.11.2014 р. до 16.06.2015 р. та 1 372,65 грн. три відсотки річних за період з 25.11.2014 р. до 16.06.2015 р., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Індекс інфляції є щомісячним показником знецінення грошових коштів і розраховується він не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. За таких обставин застосовувати індекс інфляції у випадку, коли борг виник у певному місяці і в тому же місяці був погашений, - підстави відсутні. Крім того, при розрахунку інфляційних нарахувань мають бути враховані рекомендації, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», згідно з якими при застосування індексу інфляції слід умовно вважати, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з врахуванням травня, а якщо з 16 до 31 числа, то розрахунок починається за наступного місяця - червня.Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті «Урядовий кур'єр» та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www. ukrstat.gov.ua).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування станом на день звернення з позовом до суду, то з нього за розрахунком позивача, перевіреним судом, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню 36 842,53 грн. інфляційних нарахувань за період з 25.11.2014 р. до 16.06.2015 р. та 1 372,65 грн. три відсотки річних за період з 25.11.2014 р. до 16.06.2015 р.

Позивач просить стягнути з відповідача 18 804,53 грн. пені за період з 25.11.2014 р. до 23.05.2015 р., у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Відповідно до п. 6.2. договору № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р., у разі несвоєчасного перерахування попередньої оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р. зі змінами та доповненнями, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином за розрахунком позивача, перевіреним судом, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 18 804,53 грн. пені за неналежне виконання грошового зобов'язання щодо оплати послуг за договором № 7/2969-Р-152М/13 від 19.12.2013 р. за період з 25.11.2014 р. до 23.05.2015 р.

Враховуючи вищенаведене, позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, провулок Нестерівський, 3-5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 54, ) 81 865 (вісімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят п'ять) грн. 69 коп. заборгованості, 36 842 (тридцять шість тисяч вісімсот сорок дві) грн. 53 коп. інфляційних нарахувань, 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 65 коп. трьох відсотків річних, 18 804 (вісімнадцять тисяч вісімсот чотири) грн. 53 коп. пені та 2 746 (дві тисячі сімсот сорок шість) грн. 12 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина