КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р. Справа№ 911/1154/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання - Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Волощук О.М., представник за довіреністю №146 від 04.06.2015р.;

від відповідача 1: Краснокутська Н.М., представник за довіреністю б/н від 31.03.2015р.

від відповідача 2: не з'явився ;

від відповідача 3: не з'явився ;

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай"

на рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. (підписано - 09.06.2015р.)

у справі №911/1154/15 (суддя: Ярема В.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай"

2. Публічного акціонерного товариства "Кримхліб"

3.Публічного акціонерного товариства "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів"

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

20.03.2015р. Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі -Кредитор, Банк) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" (далі - боржник, ПАТ "Одеський коровай"), Публічного акціонерного товариства "Кримхліб" (далі - відповідач 1) та Публічного акціонерного товариства "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів" (далі - відповідач 2), у якому просило визнати недійсними:

- укладену 27.02.2014р. між ПАТ "Одеський коровай" та ПАТ "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів" додаткову угоду №14 переведення боргу до договору про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010р. (угода про переведення боргу 1),

- укладену 27.02.2014р. між ПАТ "Одеський коровай" та ПАТ "Кримхліб" додаткову угоду №16 переведення боргу до договору про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010р. (угода про переведення боргу 2).

В обґрунтування підстав недійсності укладених угод про переведення боргу Банк посилався на відсутність своєї письмової згоди, як кредитора, у кредитному зобов'язанні, на таке переведення.

Утім, стверджував Банк, Боржник не запрошував згоди Банку, як кредитора у кредитному зобов'язанні, на переведення боргу новим боржникам, а про існування угод Банк дізнався з рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. у цивільній справі № 520/543/15-ц.

Боржник позов не визнав, вважав, що вчинені правочини переведення боргу на нових боржників відбулося за мовчазною згодою кредитора, адже при направленні Банку додаткових до основних кредитних договорів угод про переведення боргу Банк був письмово застережений про те, що у разі неповернення Банком проектів направлених йому додаткових угод, або у разі ненадання Банком своїх заперечень у семиденний термін після їх отримання, такі угоди будуть вважатися укладеними у запропонованій Банку редакції. Боржник вказував, що семиденний термін, з урахуванням дати направлення Банку проектів додаткових угод, спливав 13.03.2014р., а тому з 14.03.2014р. додаткові угоди набрали чинності і стали обов'язковими до виконання.

Відповідачі 2, 3 не взяли участі у судових засіданнях і відзиву на позовну заяву не надали.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2015р. порушено провадження у справі №911/1154/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2015р. заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено, заборонено Державній реєстраційній службі України вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежилих будівель та споруд загальною площею 13 418,3 м2 за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14, які належать ПАТ "Одеський коровай" на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нежилі будівлі та споруди серії САА №452419, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.05.2003 на підставі наказу Фонду державного майна України з додатком по Одеській області з переліком від 29.07.1997року №17-АТ, зареєстрованих за ПАТ "Одеський коровай" Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 03.06.2003, номер запису 654 спір. 2 кн. 26 неж.;

- будівлі гуртожитку загальною площею 2 548,0 м2, житловою площею 1 720,8 м2, реєстраційний номер 9963247, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14-а, яка належить ПАТ "Одеський коровай" на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на будівлю гуртожитку №017047, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 18.01.2002 на підставі переліку нерухомого майна, що передано у власність ВАТ "Одеський коровай" від 07.12.2000, наказу Фонду державного майна України від 29.07.1997 №17-АТ, розпорядження Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.01.2001 №848/01-04, зареєстрована за ПАТ "Одеський коровай" Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 21.01.2002, номер запису 1345-стр. 151-кн. 15 неж.;

- нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 139,9 м2, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Академіка Глушка (Димитрова), буд. 22, яке належить ПАТ "Одеський коровай" па праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення першого поверху, виданого 02.04.1999 Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради па підставі договору купівлі продажу, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріально контори Пучковою І.А. 25.12.1998, реєстровий №1-4461, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2014, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, помер запису про право власності 4876866;

- нежитлового приміщення магазину, загальною площею 137,9 м2, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 38/1, яке належить ПАТ "Одеський коровай" на праві власності згідно рішення господарського суду Одеської області від 25.02.2010 у справі №24/183-09-5348 та рішення господарського суду Одеської області від 21.12.2009 у справі №24/183-09-5348, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно 12.06.2014, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 22897006;

- першого поверху, загальною площею 90,9 м2, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пироговська, буд. З, яке належить ПАТ "Одеський коровай" на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення першого поверху, виданого 02.04.1999 Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріально контори Пучковою І.А. 25.12.1998, реєстровий №1-4465, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно 05.03.2014, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 4885951;

- будівель та споруд загальною площею 8 733,2 м2, розташованих за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Прохоровська (Хворостіна), буд. 47, яке належить Відповідачу-1 на праві власності згідно рішення господарського суду Одеської області від 27.01.2006 у справі №9/4-06-370, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.03.2014, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 4873047.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/14 позов задоволено, визнано недійсною додаткову угоду №14 переведення боргу до договору про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010, яка укладена 27.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "Одеський коровай" (ідентифікаційний код 00376886) та Публічним акціонерним товариством "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів" (ідентифікаційний код 00951971); визнано недійсною додаткову угоду №16 переведення боргу до договору про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010, яка укладена 27.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "Одеський коровай" (ідентифікаційний код 00376886) та Публічним акціонерним товариством "Кримхліб" (ідентифікаційний код 00381580).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" 2 131,50 грн судового збору. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кримхліб" на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" 152,25 грн. судового збору. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів" на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" 152 ,25 грн. судового збору.

Повернуто Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" з Державного бюджету України 609 грн. лишнє сплаченого згідно платіжного доручення №31964876 від 08.04.2015 судового збору.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що мовчання Банку, повідомленого Боржником про заміну боржника у зобов'язанні, і його обізнаність про це не є доказом схвалення кредитором таких правочинів у встановленому законом порядку або надання відповідної згоди на заміну сторони у зобов'язанні.

Встановивши, що за умовами пункту 11.7 договорів про відкриття кредитної лінії №17-В/10 та №18-В/10 договір може бути змінений (крім випадків, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України) тільки за взаємною згодою банку і позичальника за умови, що такі зміни викладені в письмовій формі, місцевий господарський суд послався також на правову позицію Верховного суду України ,викладену ним у постанові від 05.06.2007, згідно з якою "здійснення заміни сторони у зобов'язанні всупереч умовам первісного договору є підставою для визнання правочину недійсним".

З висновками суду не погодилося Публічне акціонерне товариство "Одеський коровай", яке, звернувшись із апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, просило рішення суду першої інстанції скасувати, і у позові Банку відмовити.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Одеський коровай" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування підстав для скасування судового рішення, апелянт зазначав на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими, порушення судом норм матеріального права.

Апелянт вказував, що законодавець не встановлює обов'язкової письмової згоди кредитора на переведення боргу, адже така згода може бути усною, мовчазною, або у формі прийняття пропозиції, акцептування, відсутності заперечень та/або у формі виконання вказівок, що значаться у пропозиції, а тому відсутність заперечень кредитора, який будучи застереженим у трьохсторонньому договорі за участю первісного боржника, нового боржника та кредитора про наслідки такого мовчання, свідчить про згоду кредитора на заміну боржника у зобов'язанні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.06.2015р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" на рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В. та призначено розгляд апеляційної скарги на 29.07.2015 року.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" на рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.08.2015р. у зв'язку з неявкою представників відповідачів 2 та 3.

05.08.2015р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу.

05.08.2015р. у судове засідання представники відповідачів 2 та 3 повторно не з'явились. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, разом з тим, явка судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 05.08.2015р. за відсутності представників відповідачів 2 та 3.

В судовому засіданні 05.08.2015р. представник позивача та представник відповідача 1 подали до суду докази в підтвердження своїх вимог та заперечень.

05.08.2015р. у судовому засіданні представник відповідача 1 просив суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 05.08.2015р. представник позивача проти доводів апеляційного оскарження заперечив, просив оскаржений судовий акт залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24.06.2010р. між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі-банк) та ВАТ "Одеський коровай", яке в подальшому було перейменовано на ПАТ "Одеський коровай" (далі-позичальник) були укладені договори про відкриття кредитної лінії №17-В/10 та №18-В/10 (далі-договори №17-В/10 та №18-В/10), відповідно до яких Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у 327 908 186,00 російських рублів та 20 551 153,05 російських рублів відповідно.

Пунктами 11.7 договорів №17-В/10 та №18-В/10 передбачено, що договір може бути змінений (крім випадків, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України) тільки за взаємною згодою банку і позичальника за умови, що такі зміни викладені в письмовій формі.

На виконання взятих на себе договірних зобов'язань, позивачем було видано відповідачу 1 - 343 344 843,00 рос. рублів за договором №17-В/10 та 48 974 124,90 грн. за договором №18-В/10, що підтверджується наданими суду копіями меморіальних ордерів №8766107 від 13.08.2010 та №21673956 від 03.10.2010.

27.02.2014р. ПАТ "Одеський коровай" (первісний боржник) та ПАТ "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів" (новий боржник) склали трьохсторонню додаткову угоду №14 переведення боргу до договору про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010 (далі-угода №14), яку підписали новий та первісний боржник і направили її для підписання третій стороні - кредитору - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії".

Відповідно до проекту Угоди первісний боржник переводить на нового боржника, а новий боржник приймає до виконання зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010 з урахуванням вже укладених додатків та додаткових угод до нього, а саме: зобов'язання з повернення кредиту, зі сплати нарахованих процентів за користування кредитом, комісій та/або інших можливих платежів, а також всіх зобов'язань, що передбачені договором про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010.

Сторони цієї додаткової угоди підтверджують, що відповідно до первинних бухгалтерських документів, сума невиконаного (непогашеного) зобов'язання по сплаті суми виданого кредиту первісного боржника за договором про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010 станом на день укладення цієї додаткової угоди складає 226 648 682,00 російських рублів.

З дати підписання цієї додаткової угоди, зазначено в угоді, зобов'язання первісного боржника, що виникли на підставі договору про відкриття кредитної лінії №17-В/10 від 24.06.2010, перед кредитором в сумі 226 648 682,00 російських рублів вважаються припиненими у зв'язку із укладенням між первісним боржником, новим боржником та кредитором цієї додаткової угоди про переведення боргу.

27.02.2014р. ПАТ "Одеський коровай" (первісний боржник) та ПАТ "Кримхліб" (новий боржник) склали трьохсторонню додаткову угоду №16 переведення боргу до договору про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010 (далі-угода №16), яку підписали новий та первісний боржник і направили її для підписання третій стороні - кредитору - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії".

Відповідно до проекту угоди первісний боржник переводить на нового боржника, а новий боржник приймає до виконання зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010 з урахуванням вже укладених додатків та додаткових угод до нього, а саме: зобов'язання з повернення кредиту, зі сплати нарахованих процентів за користування кредитом, комісій та/або інших можливих платежів, а також всіх зобов'язань, що передбачені договором про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010.

Сторони цієї додаткової угоди підтвердили, що відповідно до первинних бухгалтерських документів, сума невиконаного (непогашеного) зобов'язання по сплаті суми виданого кредиту первісного боржника за договором про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010 станом на день укладення цієї додаткової угоди складає 46 035 672,90 грн.

З дати підписання цієї додаткової угоди, вказано в угоді, зобов'язання первісного боржника, що виникли на підставі договору про відкриття кредитної лінії №18-В/10 від 24.06.2010, перед кредитором в сумі 46 035 672,90 грн. вважаються припиненими у зв'язку із укладенням між первісним боржником, новим боржником та кредитором цієї додаткової угоди про переведення боргу.

Пунктами 9.1 угод про переведення боргу №№14, 16 передбачено, що угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення печатками. В разі, якщо одна із сторін не підписує означену угоду вона направляється такій стороні для її додаткового вивчення та надання своїх пропозицій і заперечень. В разі неповернення направленого екземпляру додаткової угоди в термін 7 календарних днів та неотримання пропозицій чи заперечень, остання вважається укладеною в запропонованій редакції, після спливу строку, наданого для її відповіді.

27.02.2014 ПАТ "Одеський коровай" разом з супровідним листом б/н направив позивачу угоди про переведення боргу №№14, 16 для ознайомлення та надання своїх заперечень або протоколу розбіжностей протягом 7 днів з моменту отримання оферти, а також повідомлено, що у разі неотримання від позивача відповіді означені правочини будуть вважатись погодженими та укладеними між трьома сторонами в запропонованій та направленій йому редакції.

Посилаючись на те, що в порушення вимог ст. 520 Цивільного кодексу України Угоди про переведення боргу №№14, 16 були укладені без згоди кредитора на заміну боржника у зобов'язанні, позивач просив суд визнати угоди №№14, 16 недійсними з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

Судова колегія повністю погоджується із позовом, як з правомірно заявленим, з таких мотивів.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

За своїм правовим змістом перевід боргу означає заміну осіб у зобов'язанні.

Предметом договору переведення боргу, є юридичний обов'язок, який входить до змісту зобов'язальних правовідносин.

Договір переведення боргу являє собою угоду між первісним боржником та новим боржником, наслідком чого юридичний обов'язок первісного боржника переходить до нового у повному обсязі.

Згода кредитора на переведення боргу є одностороннім правочином, і як односторонній правочин регулюється цивільним законодавством, зокрема, статтями 204 та 205 ЦК України і може бути предметом позову про визнання цього правочину недійсним.

Аналогічний правовий висновок висловлено Вищим господарським судом України у постанові від 28.12.2011р. по справі № 5015/38888/11.

За змістом статті 520 ЦК України згода кредитора є конструктивним елементом переведення боргу, і може бути надана і після укладення двостороннього договору між первісним боржником і новим.

У будь-якому разі воля кредитора на заміну первісного боржника новим має бути чіткою, ясною, безумовною та вільною.

До надання згоди на заміну боржника кредитор змушений бути не може, а відмова кредитора від надання такої згоди на переведення боргу не підлягає оскарженню.

Намагання первісного боржника змусити кредитора надати згоду на перевід боргу, шляхом штучного складення трьохстороннього договору, поряд із застережнням кредитора про те, що у разі неотримання від нього заперечень трьохстороння угода вважатиметься укладеною, судова колегія вважає протиправним впливом на волю кредитора щодо заміни боржника у зобов'язанні.

Сам факт подання позивачем позову до суду про визнання угод про переведення боргу недійсними є свідченням відсутності згоди кредитора на переведення боргу.

Відсутність згоди кредитора на переведення боргу є підставою для визнання двостороннього договору між первісним та новим боржником недійсним, як такого, що укладений з порушенням імперативного правила, встановленого законом.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, обізнаність кредитора про вчинення правочину про перевід боргу, не є доказом його схвалення або надання згоди на заміну сторони у зобов'язанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 19.05.2015р. у справі №910/16874/14.

З огляду на наведене вимога позивача про визнання недійсними угод про переведення боргу №№14, 16 з підстав, передбачених ст. 203, 215 ЦК України, вірно задоволена судом першої інстанції, і доводи апелянта законності цього висновку не спростовують.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи сплату позивачем судового збору у більшому розмірі,надмірно сплачений судовий збір підлягав поверненню позивачу у розмірі 609,00 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

При винесенні даного рішення місцевим господарськи судом вірно застосовані положення п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відповідно до якого питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

Рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 залишається без змін, у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" на рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 слід відмовити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта (відповідача 1).

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" на рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015р. у справі №911/1154/15 - без змін.

2.Матеріали справи №911/1154/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова