РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12623/15 03.08.15 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргіт"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транстур"

2) Державної служби інтелектуальної власності України

про дострокове припинення свідоцтв України на знаки для товарів і послуг

№ 22921 та №36705

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Олійник Р.Б. за довіреністю № 72 від 05.06.2015 р.;

від відповідача-1: Кудряшов О.Ю. за довіреністю № б/н від 11.06.2015 р.;

від відповідача-2: Саламов О.В. за довіреністю № 1-8/8564 від 21.11.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маргіт" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транстур", 2) Державної служби інтелектуальної власності України про дострокове припинення свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № 22921 та № 36705.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.06.2015 р.

04.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та підтвердження про відсутність аналогічного спору.

08.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

Ухвалою від 12.06.2015 р. відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргіт" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 12.06.2015 р. представники відповідачів подали клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Представник відповідача-2 подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 12.06.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 21.07.2015 р.

20.07.2015 р. від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

21.07.2015 р. від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача-2.

У судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошувалась перерва до 28.07.2015 р.

24.07.2015 р. від відповідача-1 надійшли додаткові документи по справі.

27.07.2015 р. від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача-1.

У судовому засіданні 28.07.2015 р. оголошувалась перерва до 03.08.2015 р.

30.07.2015 р. від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

31.07.2015 р. від відповідача-1 надійшли додаткові документи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача-2 проти позову заперечив.

У судовому засіданні 03.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маргіт" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транстур" (відповідач-1) та Державної служби інтелектуальної власності України (відповідач-2) про дострокове припинення свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № 22921 та № 36705.

У поданій позовній заяві позивач просить суд достроково припинити дію Свідоцтва України на знаки для товарів і послуг № 22921 та № 36705, якими за відповідачем-1 зареєстровано знак для товарів і послуг «Лужанська-7» та комбінований знак для товарів і послуг, який має вигляд етикетки мінеральної води «Лужанська-7»

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на те, що він має намір використовувати знак для товарів і послуг «Лужанська-7» на території України.

При цьому, позивач вважає, що ні відповідач-1, ні інші особи під його контролем не здійснювали жодної з дій, які визнаються використанням знаку для товарів та послуг «Лужанська-7» на території України протягом більш ніж трьох років.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено ст. ст. 16, 17 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», одним з основних прав власника свідоцтва є право на використання знаку для товарів та послуг. Власник свідоцтва на знак для товарів і послуг повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із реєстрації та наявності в нього права власності на такий знак.

Згідно з п. 4 ст. 18 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якщо знак для товарів і послуг не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством; можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва. Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

При цьому, п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що використанням знаку для товарів і послуг визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет, у тому числі в доменних іменах.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що він використовує в Україні знак для товарів і послуг «Лужанська-7», на підтвердження чого суду надано, зокрема, судові рішення у справах, що стосуються зареєстрованих за відповідачем-1 Свідоцтв на знаки для товарів і послуг «Лужанська-7»; копії ліцензійних договорів, за якими відповідачем-1 передавались право на використання вказаного знаку; видаткові та податкові накладні, що підтверджують використання вказаного знаку.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем-1 у встановленому законом порядку спростовано твердження позивача щодо невикористання в Україні знаків для товарів і послуг «Лужанська-7», зареєстрованих за Свідоцтвами України № 22921 та № 36705, а надані докази являються належними, допустимими та достатніми для вирішення спору у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем-1, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий покладається на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргіт" до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транстур", 2) Державної служби інтелектуальної власності України про дострокове припинення свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № 22921 та №36705 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна