ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 р. Справа №917/1241/15

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1.

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства

теплового господарства "Полтаватеплоенерго",

вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Видавництва "Полтавський літератор",

вул. Пушкіна, 115, м. Полтава, 36014

про стягнення 15 536,81 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Видавництва "Полтавський літератор" про стягнення 15 536,81 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору в частині оплати, з яких: 12 434,68 грн. - основний борг, 1419,29 грн. - пеня, 83,26 грн. - 3% річних та 1599,58 грн. - інфляційні нарахування.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримані в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, повторно подавши через загальний відділ суду клопотання, в якому просить залучити до справи в якості третьої сторони без самостійних вимог на боці відповідача ОСОБА_2 інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю облдержадміністрації та перенести розгляд справи на інший сприятливий для суду термін. До клопотання додані додатки, а саме копія довідки державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію статуту видавництва.

Згідно статті 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Суд на підставі матеріалів справи дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю облдержадміністрації, оскільки відповідачем не додано жодних доказів того, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_2 інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю облдержадміністрації.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки з дати порушення провадження у справі, останній мав достатньо часу для надання суду своїх заперечень, однак таким правом відповідач не скористався, причин щодо неявки представника в судове засідання суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані документальні докази, суд встановив, що 20.12.2011р. між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі теплопостачальна організація, позивач) та Видавництвом "Полтавський літератор", (далі споживач, відповідач) було укладено договір №3317"С" на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір), відповідно до якого виконавець зобов'язувався постачати споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівлі по вул. Пушкіна, 115, а споживач зобов'язувався оплачувати одержану теплову енергію відповідно до умов Договору.

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- облік споживання теплової енергії на опалення проводиться по лічильнику (п. 16 Договору);

- акти приймання вузлів обліку вважати невід'ємною частиною договору (п. 17 Договору);

- зняття показань з приладів обліку проводяться споживачем, записуються у журнал встановленої форми та передаються в службу теплопостачальної організації 25 числа кожного місяця або по телефону (п. 18 Договору № 3317"С");

- до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показаннями з приладів обліку, додаються витрати на дільницях тепломережі, що перебувають на балансі споживача, від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку (п. 19 Договору);

- оплата за опалення, що проводить споживач, стягується на підставі тарифів, встановлених уповноваженим органом. Вартість 1 Гкал -802,18 грн. без ПДВ (962,62 грн. з ПДВ) для потреб інших споживачів. Загальна опалювальна площа складає (п. 30 Договору );

- розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться споживачем на підставі рахунків теплопостачальної організації у строк до 10 числа місяця наступного за розрахунковим (абзац 1 п. 31 Договору);

- у випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, якщо інше не передбачено діючим законодавством, а також стягується 3% річних з простроченої суми та інфляційні втрати, згідно статті 625 ЦК України (абзац 4 п. 31 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 20.12.2011 р.);

- даний договір укладений на період: а) для опалення з 01.01.2012 р. по 31.12.2015 р. та б) в частині розрахунків - до їх повного завершення (п. 37 Договору );

- у випадку зміни тарифів постачальник повідомляє про це споживача у порядку, визначеному законодавством, і розрахунок проводиться з дня затвердження нових тарифів (п. 40 Договору ).

Позивачем за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015 р. було виконано договірні зобов'язання за вказаними Договором з надання послуг по постачанню споживачу теплової енергії у вигляді гарячої води на загальну суму 12 434,68 грн..

За даними позивача в порушення умов Договору відповідачем не було проведено оплату вартості спожитої теплової енергії за вказаний період, в зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 12 434,68 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 15 536,81 грн. заборгованості, яка утворилась на підставі укладеного між сторонами договором № 3317"С" від 20.12.2011 р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015 р., в тому числі: 12 434,68 грн. основної заборгованості, 1419,29 грн. пені, 1599,58 грн. інфляційних нарахувань та 83,26 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005р. №2633-IV "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 12 434,68 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до статей 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 31 абз. 4 Договору сторони визначили, що у випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, якщо інше не передбачено діючим законодавством, а також стягується 3% річних з простроченої суми та інфляційні втрати, згідно статті 625 ЦК України.

Позивачем на підставі вищевикладеного нараховано відповідачу до стягнення пеню в сумі 1419,29 грн. за період з 10.12.2014 року по 07.05.2015 року, інфляційні втрати в розмірі 1 599,58 грн. за період з січня 2015 р. по квітень 2015 р. та 3% річних в сумі 83,26 грн. за період з 10.12.2014 року по 07.05.2015 року.

Суд здійснивши перевірку нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства України, відповідають наданому розрахунку та обґрунтовано заявлені позивачем до стягнення.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 12 434,68 грн. основного боргу, 1419,29 грн. пені, 83,26 грн. 3% річних та 1599,58 грн. інфляційних нарахувань підтверджуються наявними доказами, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. покладаються на відповідача відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 43, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Видавництва "Полтавський літератор", (вул. Пушкіна, 115, м. Полтава, 36014, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова 2а, м. Полтава, 36008, р/р №260007148, АК "Полтава-банк", МФО 331489, ) 12 434,68 грн. основного боргу, 1419,29 грн. пені, 83,26 грн. 3% річних, 1599,58 грн. інфляційних нарахувань та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 11.08. 2015 року.

Суддя Кульбако М.М.