УХВАЛА

14.08.2015№ 910/16959/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали скарги компанії «АКМТ Експорт ГмбХ» (AKMT Export GmbH), м. Вінзен, Федеративна Республіка Німеччина (далі - Компанія),

на дії департаменту Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень, м. Київ,

у справі № 910/16959/15

за позовом Компанії

до Державного підприємства «Дирекція з будівництва об'єктів до ЄВРО 2012 у м. Львові», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національне агентство з питань підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу та реалізації інфраструктурних проектів (Укрєвроінфрапроект), м. Київ, та

Державна казначейська служба України, м. Київ,

про стягнення 3 997 229,39 євро,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства «Дирекція з будівництва об'єктів до ЄВРО 2012 у м. Львові» (далі - Дирекція) заборгованості в сумі 3 997 229,39 євро, що виникла в зв'язку з неналежним виконанням Дирекцією умов договору поставки автомобілів спеціальних та спеціалізованих від 02.09.2011 №02-1 (далі - Договір).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2014 порушено провадження у справі, залучено до участі у справі Національне агентство з питань підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу та реалізації інфраструктурних проектів (Укрєвроінфрапроект; далі - Агентство) та Державну казначейську службу України (далі - Служба) як третіх осіб, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.10.2014 позов задоволено; стягнуто з Дирекції на користь Компанії 3 997 229,39 євро основного боргу та 73 080 грн. судового збору.

11.11.2014 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано наказ.

Компанія 13.08.2015 подала суду скаргу на дії департаменту Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень (далі - Департамент, Скарга), мотивована тим, що 03.04.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Кошкером І.А. було відкрито виконавче провадження № 47112814 та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 12.05.2015 винесено постанову про арешт коштів боржника; 01.07.2015 на адресу ДВС було надіслано адвокатський запит з проханням повідомити, чи виявлене будь-яке майно у боржника, та на яку суму грошових коштів накладено арешт; однак відповіді на адвокатський запит так і не отримано; 28.07.2015 на адресу Департаменту було надіслано заяву з проханням передати матеріали виконавчого провадження до Державного Казначейства України для виконання судового рішення по суті; проте 06.08.2015 позивачем було отримано відповідь від Департаменту про те, що лише зі спливом шестимісячного терміну з моменту відкриття виконавчого провадження у випадку наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем виконавче провадження буде реалізовано відповідно до статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; у вказаному Законі України зазначено, що якщо судове рішення не виконано протягом шести місяців, то Департамент направляє до Державного Казначейства України виконавчий документ разом з матеріалами виконавчого провадження; однак з моменту відкриття виконавчого провадження минуло більше чотирьох місяців, а державним виконавцем не виявлено майна та коштів на рахунка у боржника, в зв'язку з чим судове рішення Департамент виконати не може, а тому є всі достатні підстави направити виконавчий документ разом з належним чином завіреними копіями виконавчого провадження до Державної казначейської служби України для виконання судового рішення по суті. Позивач вважає, що Департамент безпідставно не надсилає до Державної казначейської служби України оригінал виконавчого документу, оскільки всі можливі процесуальні дії державним виконавцем були здійснені, однак на даний час рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2015 так і не виконано.

У зв'язку з цим позивач просить суд:

- визнати незаконними дії Департаменту, які полягають у відмові скласти акт про передачу до Державної Казначейської служби України оригіналу наказу господарського суду міста Києва від 11.11.2014 разом із супровідним листом та завірені належним чином копії інших матеріалів виконавчого провадження №47112814;

- зобов'язати Департамент вчинити дії передбачені статтею 4 Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а саме: скласти акт про передачу до Державної Казначейської служби України оригінал наказу господарського суду міста Києва від 11.11.2014 разом із супровідним листом та завірені державним виконавцем належним чином копії інших матеріалів виконавчого провадження №47112814.

Відповідно до часини першої статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У пункті 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК України, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК України тощо.

Так, відповідно до пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому, статтею 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено лише фіскальний чек від 13.08.2015 №6276, однак фіскальний чек не є належним доказом відповідно до статті 56 ГПК України.

Отже, оскільки заявником не подано суду доказів надіслання Скарги на адреси Дирекції та Департаменту у суду відсутні підстави для прийняття даної Скарги до розгляду з урахуванням пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за необхідне повернути матеріали Скарги Компанії без розгляду.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 63 та статтею 1212 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Скаргу на дії департаменту Державної виконавчої службі відділу примусового виконання рішень та додані до неї документи у справі №910/16959/14 повернути компанії «АКМТ Експорт ГмбХ» (AKMT Export GmbH) без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О.Марченко