донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.08.2015 справа №908/3905/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарі Поляковій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від скаржників (ОСОБА_4, ОСОБА_5І.):ОСОБА_6, за довіреністю ОСОБА_7, за довіреністю ОСОБА_8, за договором

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-СВ", м.Мелітополь Запорізької області 2. ОСОБА_4, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області та ОСОБА_5, м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від30.06.2015р.
у справі№ 908/3905/15 /суддя Гончаренко С.А./
за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "ОСОБА_2 Україна", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-СВ", м.Мелітополь Запорізької області
прозобов'язання не вчиняти перешкоди у вільному доступі до приміщень; усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 30.06.2015 господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 908/3905/15 за позовом підприємства з іноземними інвестиційними «ОСОБА_2 Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» про зобовязання відповідача не вчиняти перешкод позивачу у вільному доступі до приміщень, які розташовані в Запорізькій області, Якімівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110 та складається: з гуртожитку (цегла) № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м., клуб-їдальня (цегла) № 2 літера Г, загальною площею 1904, кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м. господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277, 2 кв.м., ТП (цегла) № 1 літера І загальною площею 51,5 кв.м., огорожа № 1 вбиральня № 2, шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового доступу до майна та усунення перешкод у користуванні позивачем вказаним майном шляхом виселення відповідача.

Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про вжиття забезпечення позову шляхом накладання арешту на обєкти нерухомого майна, розташовані за адресою: Запорізька область, Якімівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110 та складається з гуртожитку (цегла) № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м., клуб-їдальня (цегла) № 2 літера Г, загальною площею 1904, 0 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м. господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277, 2 кв.м., ТП (цегла) № 1 літера І загальною площею 51,5 кв.м., огорожа № 1 вбиральня № 2.

Крім того, позивач просить суд заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» та будь-яким іншим особам експлуатувати вищевказане майно, шляхом його опечатування органами державної виконавчої служби. В обґрунтування своєї заяви посилається, що спірне майно є власністю підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна», та не допущення його представників на територію цього обєкту, приписи ст.ст. 66, 67 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2015р. у справі №908/3905/15 заяву щодо вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на обєкти нерухомого майна, розташовані за адресою: Запорізька область, Якімівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110 та складається: з гуртожитку (цегла) № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м., клуб-їдальня (цегла) № 2 літера Г, загальною площею 1904. 0 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м. господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277, 2 кв.м., ТП (цегла) № 1 літера І загальною площею 51,5 кв.м., огорожа № 1 вбиральня № 2 до набранням рішенням законної сили. Цією ж ухвалою заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» та будь-яким іншим особам експлуатувати нерухоме майна яке розташоване в Запорізькій області, Якімівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110 та складається з гуртожитку (цегла) № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м., клуб-їдальня (цегла) № 2 літера Г, загальною площею 1904. 0 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м. господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277, 2 кв.м., ТП (цегла) № 1 літера І загальною площею 51,5 кв.м., огорожа № 1 вбиральня № 2, шляхом опечатування майна до набрання рішенням законної сили.

Не погодившись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю «АльянсСВ» м. Мелітополь звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку та з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу по справі скасувати та відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову. Скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом при прийнятті ухвали не були враховані певні обставини, зокрема, наявність рішення районного суду про визнання права власності на це майно за фізичними особами, яких взагалі не було залучено до розгляду справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. відновлено процесуальний строк на подачу апеляційної скарги та порушено апеляційне провадження по справі № 908/3905/15.

Крім того, до Донецького апеляційного господарського суду звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які мешкають у м. Дніпродзержинськ, з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області по справі № 908/3905/15 від 30.06.2015р., а також з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку. Просять ухвалу скасувати та прийняти нову, про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову. Скарга обґрунтована тим, що саме вони є власниками спірного майна.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. відновлено процесуальний строк на подачу апеляційної скарги та порушено апеляційне провадження по справі № 908/3905/15 та приєднано до провадження для спільного розгляду з раніше поданою та прийнятою до провадження апеляційною скаргою ТОВ «Альянс-СВ».

В судове засідання зявилися представники заявників апеляційних скарг та позивача по цій справі.

Представники заявників апеляційних скарг підтримали свої вимоги, викладені у апеляційних скаргах, просили ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач проти задоволення апеляційних скарг заперечував, вважав, що ухвала прийнята у відповідність з вимогами Господарського процесуального кодексу України

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду (ст.106 ГПК України).

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду (ст.101 ГПК України).

Дослідивши обставини справи, апеляційні скарги, вислухав представників сторін, які зявилися в судове засідання, судова колегія зазначає наступне

Як зазначалося вище, до господарського суду Запорізької області звернулося підприємство з іноземними інвестиційними «ОСОБА_2 Україна» з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» про зобовязання відповідача не вчиняти перешкод позивачу у вільному доступі до приміщень, які розташовані в Запорізькій області, Якімівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110 та складається: з гуртожитку (цегла) № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м., клуб-їдальня (цегла) № 2 літера Г, загальною площею 1904, кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла) № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м. господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277,2 кв.м., ТП (цегла) № 1 літера І загальною площею 51,5 кв.м., огорожа № 1 вбиральня №2, шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового доступу до майна та усунення перешкод у користуванні позивачем вказаним майном шляхом виселення відповідача.

Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на вище зазначені обєкти нерухомого майна. Крім того, просив суд заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» та будь-яким іншим особам експлуатувати вищевказане майно, шляхом його опечатування органами державної виконавчої служби.

В обґрунтування своєї заяви посилається, що спірне майно є власністю підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна», не допущення його представників на територію цього обєкту, приписи ст.ст. 66 та 67 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2015р. у справі №908/3905/15 заява про забезпечення позову була задоволена. Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що оскільки предметом спору є усунення перешкод у користуванні майном, яке належить на праві власності підприємству з іноземними інвестиціями «ОСОБА_2 Україна», то зазначену заяву доцільно задовольнити.

Про те, судова колегія не може погодитися з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з власної ініціативи має право вжити передбачені ст.67 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документу або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.33 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу) про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, а саме: просив суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом надання вільного, безперешкодного, цілодобового доступу до майна та виселення ТОВ «Альянс-СВ».

Суд, забезпечуючи позов шляхом накладання арешту та заборони використовувати зазначене майно, фактично частково задовольнив позовні вимоги.

В той же час, як правило, накладання арешту застосовується за позовними вимогами майнового характеру, а саме (про визнання права власності або іншого речового права, витребування майна) . З такими вимогами позивач по цій справі до суду не звертався.

Судова колегія також бере до уваги, що приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковим слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватися їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне зменшення їх вартості то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило відсутні

Єдиною підставою для застосування вище вказаних заходів, як зазначено по тексту ухвали, суд вважає предмет позову та не допуск представників охоронної служби на спірний обєкт нерухомості, що підтверджується актом про не допущення на обєкт від 11.06.2015р, договором про надання охоронних послуг.

Фактично суд не розглянувши справи по суті задовольнив позовні вимоги, оскільки опечатування спірного майна та заборона їм користуватися є задоволенням вимог щодо виселення відповідача.

Судова колегія вважає, що за таких обставин, заява про забезпечення позову не підлягала задоволенню, оскільки при її прийнятті місцевий господарський суд дав не належну оцінку щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника про забезпечення позову та не запобіг порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на наведене, апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала про забезпечення позову скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 98, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 м. Дніпродзержинськ та ОСОБА_5 м. Дніпродзержинськ, а також апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ», м. Мелітополь задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 по справі №908/3905/15 скасувати.

У задоволені заяви Підприємства з іноземними інвестиціями «ОСОБА_2 Україна» м. Київ про забезпечення позову - відмовити.

Матеріали оскарження ухвали у справі № 908/3905/15 повернути до господарського суду Запорізької області.

Постанова може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили на адресу Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: А.М. Мясищев

ОСОБА_3

Надруковано: 7 прим.

1. позивачу, 1. відповідачу

2. ОСОБА_4 та ОСОБА_5

1. у справу, 1. ГСЗО

1. ДАГС