ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

14.07.2015р. Справа №917/1066/15

за позовом Публічного акціонерного товариства " Банк національний кредит", вул. Тургенєвська , 52/58, м. Київ ,04053

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод", вул. Шевченка, 11, смт. Решетилівка , Решетилівський район, Полтавська область,38400

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТерраФуд" вул. полковника Ганжі, буд. № 16, Вінницька область, Тульчинський р-н, м.Тульчин,23600

про стягнення 24 856 059,42 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Шох С.М. дов. № 5 від 08.06.2015 року

від відповідача 1: Сопільняк Т.М. дов. б/н від 02.01.2015 року

від відповідача 2: Кучма С.В. дов. № 8 від 12.02.2015 року

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 24 856 059,42 грн., за генеральним договором про здійснення кредитування № 05.1-227/ю/2013/2-1 від 28.11.2013 року та кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013 року та договором поруки № 04-835/1-4т із яких: 12 000 000,00 заборгованість за кредитом; 192 000 грн.- сума заборгованості за процентами; 500,00грн. заборгованість по щомісячній комісії по обслуговування кредитної заборгованості ; 7 199,55 грн.- пеня за несвоєчасну сплату процентів; 2 516 383,56 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 6,61 грн. пеня за заборгованість по щомісячній комісії за обслуговування кредитної заборгованості; 767,05 грн. - 3% річних від простроченої суми процентів; 324 065,76 грн. річних від простроченої суми кредиту; 0,41 грн. -3% річних по простроченій щомісячній комісії за обслуговування кредитної заборгованості; 9630,52 грн.-

Індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; 5 605 505,75,75 грн. - індекс інфляції за час прострочки по кредиту; 0,21 грн.- індекс інфляції заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості; 600 000,00 грн.- штраф за порушення строків повернення кредиту відповідно до п.п. 3.3.5 та 4.3 кредитного договору.

10.06.2015 року за вхідним № 8748(канцелярії суду) голова правління ПАТ "Банк Національний Кредит" І.В.Клименко подав заяву про відмову від позову

(т.1 а.с.124-127). Суд подану заяву прийняв до розгляду та долучив її до матеріалів справи.

10.06.2015 року за вхідним № 8753(канцелярії суду) уповноважена Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Національний Кредит" Д.В. Оніщук подала заяву з додатками в тексті якої вказує, що 05.06.2015р. на адресу суду була направлена заява про відмову від позову заяви (за вих. № 04-11/2652 позивача та вхід.

№ 8748 від 10.06.2015р. канцелярії суду) -див.т.1,а.с.128- 129, але враховуючи ту обставину, що 05 червня 2015 року НБУ відніс ПАТ "Банк Національний Кредит" до категорії неплатоспроможних то згідно ч.1 ст. 36 Закону України '' Про систему гарантування вкладів фізичних осіб '' для призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку ( загальних зборів, спостережної ради і правління /ради директорів/ та органів контролю / ревізійної комісії та внутрішнього аудиту /.

15.06.2015 року за вхідним № 04-11/25 від 10.06.2015р.ПАТ "Банк Національний Кредит" та вхід. № 9000(канцелярії суду) представник позивача Д.В.Оніщук повторно подала заяву з додатками в тексті якої вказує, що 05.06.2015р. на адресу суду була направлена заява про відмову від позову заяви (за вих. № 04-11/2652 позивача та вхід.№ 8748 від 10.06.2015р. канцелярії суду) - див.т.1,а.с.128- 129, про відмову від заяви (вх. № 8748) про відмову від позову та додаткові документи заяви (за вих. № 04-11/2652 позивача та вхід.№ 8748 від 10.06.2015р. канцелярії суду) -див.т.1,а.с.128- 129, але враховуючи ту обставину, що 05 червня 2015 року НБУ відніс ПАТ "Банк Національний Кредит" до категорії неплатоспроможних то згідно ч.1 ст. 36 Закону України '' Про систему гарантування вкладів фізичних осіб '' для призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку ( загальних зборів, спостережної ради і правління /ради директорів/ та органів контролю / ревізійної комісії та внутрішнього аудиту /.

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває ВСІ ПОВНОВАЖЕННЯ ОРГАНІВ УПРАВЛІННЯ БАНКУ ТА ОРГАНІВ КОНТРОЛЮ з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення - див.т.1,а.с.128- 136. Суд подану заяву з додатками , а саме: копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015року № 114 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Національний кредит"; копію наказу про виконання обов'язків уповноваженої особи ФГВ ФО Онищуком Д.В. Суд подану заяву з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - див. т.1 а .с. 133-136.

02.07.2015 року за вхідним № 9832(канцелярії суду) представник відповідача №1 ТОВ '' Решетилівський маслозавод '' Т.М. Сопільняк подала відзив на позовну заяву в тексту якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Сторонами за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії

№ 05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013р. на титульному бланку ПАТ "Банк Національний Кредит" 07.02. 2014 року у м. Кременчук було укладено договір про внесення змін №4 до кредитного договору № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013р. . Пункт 4.2 стаття 4 кредитного договору було викладено в новій редакції:

…'' У разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій. Визначених цим договором та тарифами, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пунктами 1.1.1, 2.4, 2.14.3, 3.2.5, 4.4, 5.4 цього договору до позичальника НЕ ЗАСТОСОВУЮТЬСЯ ШТРАФНІ САНКЦІЇ''.. - див. т.1,а.с. 139-145.

Пунктом 3 цього договору сторони передбачили, що з моменту набрання ним

/договором про внесення змін №4/ чинності, умови кредитного договору діють з урахуванням змін передбачених цим договором.

Згідно довідки № 2101-01/2668 від 03.06.2015р.ПАТ "Банк Національний Кредит" повідомив ТОВ '' Решетилівський маслозавод '' ЩО клієнтом в повному обсязі виконано зобов'язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013р. ЗОБОВ'ЯЗАННЯ ЗА КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ ПРИПИНЕНО (див.т.1,а.с. 146). Суд поданий відзив з додатками прийняв до розгляду та долучив його до матеріалів справи - див. т. 1 а.с. 137-151.

03.07.2015 року за вхідним № 9925(канцелярії суду) представник позивача Д.В.Оніщук подала клопотання про відкладення розгляду справи з додатками (т.1 а.с.152-156). Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду та долучив його до матеріалів справи.

07.07.2015 року представник відповідача № 2 С.В.Кучма подав відзив на позовну заяву з додатками(т.1 а.с.158-159) в тексті якого повідомив суд, що позов є безпідставним та просить відмовити у його задоволення з врахуванням наступних обставин: в рамках кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013р. про внесення змін №4 до кредитного договору № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013р. від 07.02.2014року. 03.06.2015 року відповідач №1 повністю розрахувався з позивачем, зокрема: платіжним дорученням № 11 від 03.06.2015р. в сумі 12 000 000,00 грн. та випискою про особистому рахунку відповідача №1 від 04.06.2015року; платіжними дорученнями № 12 та № 13 від 03.06. 2015 року сплачено суму заборгованості по відсоткам за користування кредитним договором в розмірі 296 000,00 грн. що підтверджується також випискою по особистому рахунку відповідача №1 від 04.06.2015р. / див. т.1 а. с. 141-146 та т.2,а.с.55-59..

Позивач видав відповідачу№1 довідку від 05.06.2015р. № 21.01-01/2663 про те, що відповідачем №1 в повному об'ємі виконано зобов'язання за договором і зобов'язання за вищевказаним договором припинено; між позивачем та відповідачем №1 05 червня 2015 року укладено договір про припинення дії Генерального договору про здійснення кредитування № 05.1-227ю/2013/2-1 від 28.11.2013р. згідно якого права та обов'язки сторін за договором п р и п и н я ю т ь с я- див.т1,а.с.158. Суд поданий відзив з додатками прийняв до розгляду та долучив до його до матеріалів справи.

14.07.2015 року за вхідним № 10334(канцелярії суду) представник відповідача № 1 Т.М. Сопільняк подала відзив на позовну заяву та додаткові документи (т. 2 а.с. 1-4). Суд поданий відзив з додатками. Суд відзив з додатками прийняв до розгляду та долучив його до матеріалів справи-т.2,а.с. 1-13.

14.07.2015 року за вхідним № 10335(канцелярії суду) представник позивача В. В. Паламарчук подав клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та відкласти розгляд справи.(т.2, а.с. 15-19). Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

14.07.2015 року за вхідним № 10336(канцелярії суду) представник позивача В. В. Паламарчук на виконання вимог ухвали суду подав додаткові документи, а саме: виписку по банку станом на 23.06.2015 року; розрахунок заборгованості позичальника станом на 23.06.2015 року включно; виписки по особовим рахункам позичальника., та просить суд відкласти розгляд справи з метою подання б а н к о м усіх необхідних документів див. - т.2 а. с. 20-50). Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

14.07.2015 року за вхідним № 10337(канцелярії суду) представник відповідача № 2

С.В. Кучма повторно подав відзив на позовну заяву. (т.2 а.с.51-63) Суд поданий відзив з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

14.07.2015 року за вхідним № 10368(канцелярії суду) представник позивача

С.М. Шох подав заяву про надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи Суд подану заяву прийняв до розгляду, розглянув по суті , задовольнив та долучив її до матеріалів справи - див. т.2, а.с.64-69.

14.07.2015 року за вхідним № 10369(канцелярії суду) представник позивача С.М. Шох подав заяву про направлення копії рішення на адресу банку. Суд подану заяву прийняв до розгляду та долучив її до матеріалів справит.2,а.с.66-69.

З огляду на вищевикладене, та достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу додаткових доказів, у нарадчій кімнаті суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 193 (Загальні умови виконання господарських зобов'язань) Господарського Кодексу України визначає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно статті 530 Цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно статті 611 Цивільного кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 625 передбачає, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Стаття 193 (Загальні умови виконання господарських зобов'язань) Господарського Кодексу України визначає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно статті 530 Цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно статті 611 Цивільного кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 625 передбачає, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов"язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв"язку із пред"явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов"язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Згідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до приписів статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач в порушення приписів статей 32-34,36,38 ГПК України не надав господарському суду належних доказів та не довів обставини в обгрунтування заявлених позовних вимог своїх вимог і заперечень .

Відповідач відповідно до приписів статей 32-34,36 ГПК України та статті 614 ЦК України подав належні докази якими спростовано доводи позивача та довів безпідставність позовних вимог та відсутність вини як умови відповідальності.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відмову у позові повністю, за недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до приписів статті 49 ГПК України у спорах що виникають при укладенні, зміні та розірванні договорів та при відмові в позові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а при відмові в позові на позивача. Таким чином витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 грн. покладаються на позивача - Управління майном комунальної власності міста Полтава, Полтавської міської ради, .

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення - відмовити в позові повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34,35- 36, 43-44,49,69, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові повністю.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 20.07.2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.