ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" серпня 2015 р.Справа № 922/3331/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монітор", м. Харків
про стягнення 54972,00 грн
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з 'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Восток" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монітор" про стягнення заборгованості за Договором поставки №52 від 06.06.2012 року у розмірі 59520,02 грн. Витрати по сплаті судового збору позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 липня 2015 року розгляд справи було відкладено на 12 серпня 2015 року о 10:00 год.

10 серпня 2015 року від позивача по справі надійшло клопотання за вх. №1085, в якому позивач просить припинити провадження у справі у зв'язку зі сплатою відповідачем заборгованості.

В призначене судове засідання сторони своїх представників не направили. проте від позивача повторно надійшло клопотання за вх. № 1099 про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору. Також були надані платіжні доручення № 1 від 06.08.2015 року, № 876 від 13.07.2015 року та виписка банку, якими підтверджується сплата боргу на загальну суму - 54972,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

06 червня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Восток" (позивачем, виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монітор" (відповідачем, замовником) було укладено Договір поставки № 52 від 06.06.2012 року відповідно до умов якого позивач зобов'язався виготовити та поставити гофрокартон, відповідач прийняти та оплатити вказаний товар.

Згідно вказаного договору, позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 145743,00 грн., про що свідчать накладні, які знаходяться в матеріалах справи. Проте, відповідач не повному обсязі розрахувався за поставлений товар, оскільки на рахунок позивача було перераховано лише часткову оплату товару у розмірі 90771,00 грн., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 54972,00 грн.

02 квітня 2015 року позивач звернувся з вимогою до відповідача, однак враховуючи, що відповідачем відповіді надано не було позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача відповідної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, вже після звернення з позовною заявою до господарського суду Харківської області відповідачем було перераховано позивачу суму у розмірі 54972,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 06.08.2015 року та № 876 від 13.07.2015 року, а також випискою банку. Вказане свідчить про відсутність на сьогоднішній день заборгованості відповідача перед позивачем в повному обсязі, а втім відсутній предмет спору у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.1.1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності предмету спору господарський суд припиняє провадження у справі.

При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи те, що відповідачем було сплачено заборгованість в повному обсязі, всебічно та повно дослідивши надані відповідачем докази, суд прийшов до висновку, що провадження у справі № 922/3331/15 підлягає припиненню на підставі ч.1 п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно положень процесуального закону, повернення судових витрат у випадку припинення провадження у справі (ст. 80 ГПК України), можливе саме у випадку коли спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки в такому випадку відсутній об'єкт справляння судового збору згідно вимог закону.

У всіх інших випадках застосування статті 80 ГПК України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зокрема, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення провадження у справі стали дії відповідача (сплата боргу після звернення позивача з позовом до суду), здійснені судові витрати покладаються на нього.

Як вбачається з наданих позивачем документів, спір між сторонами було врегульовано внаслідок сплати відповідачем боргу, проте і виник він внаслідок неправильних дій відповідача.

Враховуючи це та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 49, ч.1. п.1.1 ст.80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 922/331/15припинити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монітор" ( 61010, м.Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, , р/р 0346 в Харків ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 351533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток" (61039, м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 30, , р/р 9601 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) - 1827,00 грн. судового збору.

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/3331/15