Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" серпня 2015 р. Справа № 906/882/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Циганенко А.Ю. - дов. №12-168 від 29.09.2014

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"

до Управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області

про стягнення 272964,60грн

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 272964,60грн заборгованості, з яких: 187726,48грн основного боргу, 17885,87грн пені, 64901,26грн нарахувань з врахуванням індексу інфляції, 2450,97грн 3% річних.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо сплати коштів за договорами про закупівлю послуг поштового зв'язку №175 від 18.02.2014 та №114 від 24.02.2015 у визначений ними строк.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити. Крім того, надав письмове пояснення, в якому зазначено, що при складенні розрахунків сум пені було допущено механічну помилку в заголовку розрахунків, тому просить суд вважати розрахунок пені за договором №175 від 18.02.2014 розрахунком пені за договором №114 від 24.02.2015, а розрахунок пені за договором №114 від 24.02.2015 розрахунком пені за договором №175 від 18.02.2014.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду відзив №1078 від 20.07.2015 на позовну заяву, в якому проти позовних вимог у частині стягнення основного боргу на суму 187726,48грн не заперечує, вказує на відсутність їхньої вини у невиконанні грошового зобов'язання, оскільки рахунки, на яких зареєстровані дані фінансові зобов'язання, заблоковані Управлінням казначейської служби України у Попільнянському районі. Крім того, просить суд розглядати справу без участі повноважного представника.

Таким чином, відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2014 і 24.02.2015 між Управлінням праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації (замовник, відповідач) та Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (учасник, позивач) були укладені договори про закупівлю послуг поштового зв'язку №175 і №114 - відповідно, згідно умов яких позивач зобов'язався надати відповідачу послуги поштового зв'язку (державний класифікатор продукції та послуг ДК 016:2010 код 53.20.1), а відповідач - прийняти та оплатити послуги поштового зв'язку (далі - Договори) (а.с. 9-17).

У п.1.3. Договорів №114 та №175 сторони домовились, що територія надання послуги є: смт Попільня та Попільнянський район.

За умовами п.2.1. Договорів сторони погодили, що позивач надає відповідачу послуги поштового зв'язку (ДКПП 016:2010 код 53.20.1), якість яких відповідає вимогам законодавства України та вимогам Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 №14-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 №592/16608.

Згідно п.3.1. Договору №175 ціна цього Договору становить 350000,00грн, а згідно п.3.1. Договору №114 - ціна становить 300000,00грн.

У п 4.1. Договорів сторони передбачили, що замовник здійснює оплату за надані послуги з виплати та доставки коштів, призначених для соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг відповідно до діючих тарифів, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 22.07.2004 №166 "Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов'язаних з виплатою та доставкою державних пенсій та грошової допомоги" одночасно з фінансуванням коштів на виплату допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а при відсутності коштів - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження бюджетного фінансування на зазначену мету. Кошти перераховуються окремими платіжними дорученнями на рахунок учасника: 6.

Відповідно до п.5.1., п.5.2. Договорів надання поштових послуг (ДК 016:2010 код 53.20.1) з виплати та доставки грошових допомог, компенсацій, субсидій та пільг здійснюється щомісячно протягом виплатного періоду в об'єктах поштового зв'язку смт Попільня та Попільнянського району. Виплатним періодом для виплати коштів є виплата щомісяця з 4 по 25 число включно. За погодженням обох сторін виплатний період може змінюватися, але виплата грошової допомоги, компенсацій, субсидій та пільг може проводитися не пізніше 30 (31) числа місяця (для лютого - по 28 (29) число). Надання поштових послуг (ДК 016:2010 код 53.20.1) здійснюється об'єктами поштового зв'язку смт Попільня та Попільнянського району.

Права та обов'язки сторін передбачені розділами 6 Договору №175 та Договору №114.

Зокрема, п.6.1.4. Договорів передбачено, що замовник зобов'язується здійснювати учаснику оплату за надані послуги з виплати та доставки коштів у терміни і за тарифами, зазначеними у п.4.1. Договорів.

У п.7.1. Договорів сторони встановили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Строк дії Договору №175 відповідно до п.10.1. - до 31.12.2014 і умови застосовуються до правовідносин, що виникли з 01.01.2014; строк дії Договору №114 відповідно до п.10.1. - до 31.12.2015 і його умови застосовуються до правовідносин, що виникли з 01.01.2015.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, акт звіряння розрахунків, підписаний повноважними представниками і скріплений печатками сторін (а.с. 52), та визнано відповідачем у відзиві №1078 від 20.07.2015 на позовну заяву (а.с. 68), за період серпень 2014 року - квітень 2015 року останній заборгував позивачу 187726,48грн боргу за надані послуги поштового зв'язку за Договорами №175 та №114.

У зв'язку з несплатою заборгованості відповідачем у досудовому порядку, позивач змушений був звернутися з позовом до суду з матеріально-правовою вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 187726,48грн.

Факт наявності даної суми заборгованості за надані послуги відповідач визнає в повному обсязі, про що суд зазначав вище, однак доводить, що з 18.03.2013 органом Державної казначейської служби України у Попільнянському районі заблоковано проведення платежів за незахищеними видатками по причині невиконання виконавчих листів на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", тому відповідач не має змоги проводити розрахунки з позивачем за надані послуги (а.с. 68).

Слід зазначити, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

За правовою природою договори про закупівлю послуг поштового зв'язку №175 від 18.02.2014 та №114 від 24.02.2015 є договорами про надання послуг, правове регулювання якого передбачене главою 63 ЦК України.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, ст. 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

Отже, наведені у відзиві №1078 від 20.07.2015 на позовну заяву відповідачем обставини не можуть бути підставою для його звільнення від оплати наданих позивачем послуг за договором №175 від 18.02.2014 та договором №114 від 24.02.2015.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 187726,48грн доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь17885,87грн - пені, 64901,26грн - нарахувань з врахуванням індексу інфляції та 2450,97грн - 3% річних.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов'язання передбачені, зокрема, приписами ст.ст. 549-552, 611, 625 ЦК України.

Пунктом 7.1. Договорів №175 і №114 сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Частиною 4 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання, або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Відповідно д ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних за період з 07.09.2014 по 06.06.2015 на загальну суму 2450,97грн, а також розрахунок інфляційних нарахувань за період серпень 2014 року-квітень 2015 року на суму 64901,26грн, суд визнає їх правильними, тому задовольняє позов у цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 17885,87грн пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У свою чергу, за змістом ст.546 ЦК України неустойка є різновидом забезпечення виконання зобов'язання.

При цьому, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у п и с ь м о в і й ф о р м і. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.547 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Оскільки, пеня є видом неустойки, то така міра відповідальності має бути передбачена договором, причому укладеним у письмовій формі.

Так, згідно п.7.2. договору про закупівлю послуг поштового зв'язку №114 від 24.02.2015 за порушення терміну перерахування оплати за надані послуги, передбаченого у п.4.1. договору, замовник сплачує учаснику пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення такої оплати але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши розрахунок пені за період з 07.02.2015 по 06.06.2015 (згідно договору про закупівлю послуг поштового зв'язку №114 від 24.02.2015) на загальну суму 5859,36грн, суд визнає його правильним, тому задовольняє позов у цій частині.

Разом з тим, у договорі про закупівлю послуг поштового зв'язку №175 від 18.02.2014 сторони не передбачили розмір та порядок нарахування пені за невиконання саме замовником (відповідачем) грошового зобов'язання.

Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 12026,51грн пені за договором про закупівлю послуг поштового зв'язку №175 від 18.02.2014 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач суму основного боргу визнав, доказів погашення заборгованості суду не надав і такі в матеріалах справи відсутні, повноважного представника в судове засідання не направив.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення 187726,48грн - основного боргу, 64901,26грн - інфляційних нарахувань, 5859,36грн - пені, 2450,97грн - 3% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У частині стягнення 12026,51грн пені суд відмовляє в позові.

У порядку ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області (13500, Житомирська обл., Попільнянський район, смт Попільня, вул. Б.Хмельницького, 29; ) на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22; ) в особі Житомирської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (10001, м. Житомир, вул. Вітрука,1; ):

- 187726,48грн - основного боргу,

- 5859,36грн - пені,

- 64901,26грн - інфляційних втрат,

- 2450,97грн - 3% річних,

- 5218,76грн - судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 12026,51грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.08.15

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - відповідачу (рек. з пов.)