ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р.Справа № 922/4260/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Харківське державне авіаційне орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство, м. Харків
до Приватне підприємство "ГПК Плюс", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 94 139,94 грн.
за участю представників:

позивача - Бутко Л.І., за дов. № 305-5 від 02.01.2015 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківське державне авіаційне орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства "ГПК Плюс", про стягнення коштів у розмірі 94 139,94 грн., а також позивачем заявлено до стягнення судові витрати розмір 1 882,80 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання за договором № 07/02-2013 про закупівлю товарів від 13 лютого 2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 липня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4260/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 05 серпня 2015 року.

В призначене судове засідання 05 серпня 2015 року з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується в матеріалах поштовим повідомленням з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання" (арк. спр. 36-40).

Судом перевірено адресу відповідача: згідно Спеціального Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців станом на 05 серпня 2015 року, місцезнаходження відповідача - 61036, Харківська область, місто Харків, Комінтернівський район, вулиця Ковтуна, будинок 24, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи. Відповідно до вимог частини 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявна в матеріалах справи ухвала суду про порушення провадження у справі свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 05 серпня 2015 року представник позивача не вияв наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

13 лютого 2013 року між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) було укладено договір № 07/02-2013 про закупівлю товарів.

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в технічних специфікаціях (додатках), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Товар вважається прийнятим за: кількістю товару-згідно кількості товару, зазначений у накладній; якістю товару - згідно вимогам технічних умов, ДСТУ. Прийомка товару здійснюється згідно з порядком, узгодженим: по якості - інструкція № П-6 від 15.06.1965 р.; по кількості - інструкція № П-7 від 25.04.1966 р., затвердженими постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР. Якість товару підтверджується сертифікатом відповідності (п. п. 2.1, 2.2, 2.3 договору).

Ціна цього договору становить 1 359 636,00 грн. і складається з суми усіх специфікацій (додатків). Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.п. 3.1. 3.2 договору).

Оплата товарі покупцем здійснюється за ціною, зазначеною в специфікації, шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця в такому порядку: 100% суми партії товару - попередня оплата за кожну партію товару згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури. До товару додається: видаткова та податкова накладна та сертифікат відповідності. Податкова накладна надається по першому собитію на протязі 3-х календарних днів з моменту собитія. При передплаті ціна фіксується та змінам не підлягає. Передача товару покупцю відбувається на умовах EXW (Інкотермс - 2010). Строк (термін) поставки (передачі) товарів: протягом 14 (календарних) днів з моменту оплати. (п.п. 4.1, 4.2, 5.1, 5.2 договору).

Продавець зобов'язаний: забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, встановленим договором (згідно технічної специфікації); інші обов'язки: здійснити поставку покупцю товару згідно договору (п.п. 6.3, 6.3.1, 6.3.2, 6.3.3 договору).

Додатковою угодою № 2, сторони погодили викласти п. 10.1 договору в наступній редакції: цей договір набирає чинності із дати підписання, і діє до повного його виконання, але не пізніше ніж 31 грудня 2015 року.

На виконання умов договору між сторонами складено та підписано специфікації № 1 - на суму 1 359 636,00 грн.; № 2 - на суму 456 144,00 грн.; № 3 - на суму 554 400,00 грн. (арк. спр. 13-16).

Відповідачем було виставлено позивачу рахунки на оплату вартості товару: № 81 від 28 серпня 2014 року на суму 122 758,74 грн.; № 98 від 06 вересня 2013 року на суму 6 780,00 грн.; № 23 від 11 квітня 2014 року на суму 23 160,00 грн.; № 23 від 22 квітня 2013 року на суму 45 360,00 грн., ( арк. спр. 18, 21, 24, 26), які були в повному обсязі оплачені позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 3852 від 19 листопада 2014 року на суму 122 758,74 грн.; № 3528 від 10 жовтня 2013 року на суму 28 988,88 грн.; № 950 від 15 квітня 2014 року на суму 23 160,00 грн.; № 2368 від 09 липня 2013 року на суму 45 360,00 грн. (арк.спр.19, 22, 25, 27).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем на виконання спірного договору було здійснено часткову поставку товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 0312 від 24 грудня 2014 року на суму 60 782,40 грн. (згідно рахунку № 81 від 28 серпня 2014 року); № 0211 від 19 листопада 2013 року на суму 6 444,00 грн. (згідно рахунку № 98 від 06 вересня 2013 року); № 1408 від 14 серпня 2013 року на суму 66 932,40 грн. (згідно рахунків № 22-23 від 22 квітня 2013 року); № 2106 від 15 липня 2013 року на суму 348 297,36 грн. (згідно рахунків № 22-24 від 22.04.2013 року; рахунків № 25-31 від 23.04.2013 року).

Позивач, посилаючись на не поставку товару відповідачем згідно оплачених позивачем рахунків в повному обсязі, а саме рахунку № 81 від 28 серпня 2014 р. на суму 61 976,34 грн.; рахунку № 98 від 06 вересня 2013 року на суму 336,00 грн.; рахунку № 23 від 11 квітня 2014 року на суму 23 160,00 грн.; рахунку № 23 від 22 квітня 2013 року на суму 8 667,60 грн. просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у загальному розмірі 94 139,94 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на те, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги те, що факт перерахування коштів позивачем підтверджується належними доказами, а саме платіжними дорученнями: № 3852 від 19 листопада 2014 року на суму 122 758,74 грн.; № 3528 від 10 жовтня 2013 року на суму 28 988,88 грн.; № 950 від 15 квітня 2014 року на суму 23 160,00 грн. та № 2368 від 09 липня 20113 року на суму 45 360,00 грн. та враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо поставки продукції в повному обсязі, з огляду на визначені умовами п. 5.2 договору строки поставки товару, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 94 139,94 грн. обґрунтовані, доведені матеріалами справи та відповідно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 882,80 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 11, 509, 526, 626, 627, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ГПК Плюс" (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 24, в тому числі з р/р 8832 в філії АБ "Південний", м. Харків, МФО 328209, ) на користь Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, п/р 9356 ПАТ КБ "Правекс-Банк", м. Харків, МФО 380838, ) суму попередньої оплати у розмірі 94 139, 94 грн. та 1 882,80 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 06.08.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4260/15