ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 914/72/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

ГоловуючогоГончарука П.А. (доповідача),
СуддівКруглікової К.С.,
Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області на рішення господарського суду Львівської області від 30 березня 2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13 травня 2015 року у справі №914/72/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" до дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення 2 720,31 грн.,

Встановив:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" звернулось до господарського суду Львівської області із позовом про стягнення з дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 2 720,31 грн. страхового відшкодування, сплаченого за настання страхового випадку.

Ухвалою від 23 лютого 2015 року до участі у справі в якості відповідача-2 залучено Службу автомобільних доріг у Львівській області.

Рішенням господарського суду Львівської області від 30 березня 2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду, позовні вимоги, заявлені до відповідача-2, задоволено повністю. Стягнуто із Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь позивача 2 720,31 грн. матеріальної шкоди та 1 827 грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог до відповідача-1 відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач-2, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до відповідача-2.

Сторони не скористались правом на участь у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, 10 червня 2013 року відповідно до платіжного доручення №1238 позивач сплатив 2 720,31 грн. страхового відшкодування за укладеним 10 серпня 2012 року між ним, як страховиком, та ОСОБА_4, як страхувальником, договором добровільного страхування наземного транспорту - автомобіль "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2009 року випуску. Страховий випадок із застрахованим транспортним засобом стався 26 лютого 2013 року внаслідок ДТП на автомобільній дорозі Р-15 в м. Ковель-В.Волинський-Червоноград - Жовква через "наявні недоліки утримання вулично-дорожної мережі на місці ДТП: наявність на покритті вибоїн та руйнувань; внаслідок порушення правил утримання автодоріг та вулиць", що було зафіксовано у відповідній довідці про ДТП №9164377 від 21 березня 2013 року.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 26 березня 2013 року у справі №444/654/13 винним у настанні зазначеного ДПТ визнано інженера з охорони праці філії Жовківського ДЕД - ОСОБА_5, який не ліквідував вибоїни розміром 1,20 м:0,90м:0,18м; 1.40м:1,30м:0,18м на вказаній дільниці дороги, що і стало причиною ДТП з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 1, 5 ПДР, ст.ст. 12, 24 Закону України "Про дорожній рух".

Відповідач-1 претензію з вимогою відшкодувати у порядку регресу збитки на суму 2 720,31 грн., направлену йому позивача 20 грудня 2013 року, залишив без належного реагування, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідач-1 зазначає, що він не є належним відповідачем у даній справі, оскільки є лише підприємством, що здійснює ремонт та утримання автодоріг на договірній основі, як підрядник, за замовленням Служби автомобільних доріг у Львівській області, яка є власником доріг з відповідними повноваженнями та відповідальністю.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст. 39, ч. 2 ст. 1172, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 7, 10, 13 Закону України "Про автомобільні дороги", ст.ст. 9, 14, 16, 24 Закону України "Про дорожній рух" дійшов висновку стосовно того, що позов про стягнення на користь позивача в порядку регресу 2 720,31 грн. страхового відшкодування підлягає задоволенню. При цьому відшкодування зазначеної шкоди має відбутись за рахунок саме відповідача-2, який є власником автомобільної дороги Р-15 в м. Ковель-В.Волинський-Червоноград - Жовква, на якій сталось ДТП, тобто відповідальною особою за незадовільне утримання дорожнього покриття.

Із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій не можна погодитись з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" передбачено право страховика після відшкодування шкоди, завданої іншою особою, звернутись із зворотною вимогою (регресом) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

В даному випадку відповідачі не заперечують право позивача на стягнення в порядку регресу страхового відшкодування та розмір заявленої до них вимоги. При цьому спірним залишається питання визначення особи, яка є зобов'язаною відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Згідно ст. 10 Закону України "Про автомобільні дороги" державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів, штучних споруд. Предмет діяльності служби серед іншого полягає у організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України №12 від 2 листопада 2011 року).

Згідно з ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Статтею 13 Закону "Про автомобільні дороги" орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг належить, зокрема передача права на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судами, 15 лютого 2013 року між відповідачами було укладено договір №06-02/13 на надання послуг з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області, відповідно до додатку №1 якого відповідачу-1 передано для обслуговування, зокрема і дорогу Р-15 Ковель-Володимир Волинський-Червоноград-Жовква, на якій трапилась ДТП. В акті передачі автомобільних доріг (додаток № 2 до договору) зазначено, що відповідач-2 передав, а відповідач-1 прийняв мережу автомобільних доріг державного (1 864,2 км) та місцевого (6 514,5 км) значення Львівської області для виконання робіт з поточного ремонту і експлуатаційного утримання. Крім того, відповідно до п.п. 7.4, 7.5. цього договору, підрядник прийняв на себе зобов'язання щодо врегулювання спорів та відшкодування матеріальних збитків у разі виникнення ДТП, пов'язаних з незадовільним експлуатаційним станом автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області та щодо відшкодування завданих збитків, які виникли на дорогах під час надання послуг.

Господарські суди дослідивши наявні у матеріалах справи документи, не врахували вказані умови договору та дали їм неправильну правову оцінку, а також довідку про ДТП №9164377 від 21 березня 2013 року, з яких вбачається, що заподіяння шкоди застрахованому автомобілю лежить у прямому причинно-наслідковому зв'язку із неналежним утриманням автодороги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

З огляду на встановлення тієї обставини, що ОСОБА_5, який працював у відповідача-1 інженером з охорони праці філії Жовківського ДЕД, неналежним чином виконував свої обов'язки, не ліквідував вибоїни розміром 1,20 м:0,90м:0,18м; 1.40м:1,30м:0,18м, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 була заподіяна шкода, яка відшкодована їй позивачем, суди неправильно визначили, що відшкодування такої шкоди покладається на Службу автомобільних доріг у Львівській області, оскільки такою особою, відповідно до положень ст. 1172 ЦК України, є ДП "Львівський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

За таких обставин, рішення господарського суду Львівської області від 30 березня 2015 року та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 13 травня 2015 року у справі №914/72/15 підлягають скасуванню, позов, заявлений до ДП "Львівський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" підлягає задоволенню, а у задоволенні позову, заявленого до Служби автомобільних доріг у Львівській області слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача-1 на користь відповідача-2 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 913,50 грн.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області задовольнити.

Рішення господарського суду Львівської області від 30 березня 2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13 травня 2015 року у справі №914/72/15 скасувати.

Прийняти у справі №914/72/15 нове рішення.

Позовні вимоги, заявлені до дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (79053, м. Львів, вул. В.Великого, буд.54, ідентифікаційний ) на користь публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04053, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А, ідентифікаційний ) 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 31 коп. матеріальної шкоди та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

У задоволенні позовних вимог, заявлених до Служби автомобільних доріг у Львівській області, відмовити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (79053, м. Львів, вул. В.Великого, буд.54, ідентифікаційний ) на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В.Великого, буд.54, ідентифікаційний ) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 913 (дев'ятсот тринадцять) грн.. 50 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Головуючий:П.А.Гончарук
Судді:К.С.Круглікова
Л.В.Стратієнко