ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Справа № 922/4419/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Івакіна В.О.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

3-ої особи - Замараєв М.Г., довіреність від 03.08.2015 р.

відповідача - Юрченко Д.В., довіреність від 10.10.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3380 Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 19.05.2015 р. у справі № 922/4419/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", м. Київ

3-я особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "Альба Україна", м. Бориспіль

3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ключі Здоров'я", м. Харків

до Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік", м. Харків

про стягнення 1415246,06 грн

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 1415246,06 грн., з яких: 1234206,55 грн. - основна сума боргу за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р.; 94306,91 грн. - пеня нарахована за період з 22.05.2014 р. по 23.09.2014 р.; 12680,20 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, нараховані за період з 22.05.2014 р. по 23.09.2014 р.; 74052,40 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, нараховане за період з 24.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

Рішенням господарського суду Харківської області у справі №922/4419/14 (суддя Доленчук Д.О.) позов задоволено частково. Стягнуто з Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) суму основного боргу у розмірі 4858,05 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 96,24 грн. В решті позову відмовлено.

Позивач подав на вказане рішення апеляційну скаргу до Харківського апеляційного господарського суду в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається зокрема на те, що господарським судом першої інстанції було безпідставно враховано правовідносини за договором купівлі-продажу № 1 від 03.01.2012 р., укладеного між ТОВ «Ключі здоров'я» та ПАТ «Альба Україна», а також договір поруки № 3 від 11.04.2014 р., укладений між КУВП «Пластик» та ТОВ «Ключі здоров'я», оскільки розрахунки за цими договорами та їх відношення до спірних правовідносин не стосується предмету спору у даній справі щодо заборгованості за іншим договором -договором про відступлення права вимоги № 70326-20/14-07 від 05.06.2014 р. та договором купівлі-продажу № 300ХФ/11 від 03.01.2011 р.

При цьому апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що спірна заборгованість КУВП «Пластик» перед ПАТ «Альба Україна» була погашена за заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, які перейшли до нього внаслідок виконання договору поруки № 3 від 11.04.2014 р. в сумі 1 230691,02 грн., оскільки в матеріалах справи відсутній договір про таке зарахування між КУВП «Пластик» та ПАТ «Альба Україна» та в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог не вказано, по яким саме видатковим накладним відбулось таке зарахування.Апелянт зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог має бути двостороннім актом, оформленим документально.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, 03 січня 2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 300 ХФ/11, у відповідності до положень якого продавець зобов'язався передавати (поставляти) вироби медичного призначення у власність покупця, а покупець зобов'язався приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов зазначеного договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1.2. та 2.4. Договору купівлі-продажу було встановлено, що товар передається по найменуванню та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних. Ціни за одиницю товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно з узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних.

Згідно з п. 2.3. Договору купівлі-продажу, кожна товарна партія формується шляхом узгодження замовлення. Узгодження заказу відбувається шляхом обміну інформації за телефоном, факсимільним зв'язком, електронним зв'язком чи за допомогою інших засобів. Підтвердження виконання заказу продавцем є підписання видаткової накладної покупцем при прийомці-передачі партії товару.

У відповідності до положень пункту 2.5. Договору купівлі-продажу, сума Договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 Договору купівлі-продажу визначено, що покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його в порядку, передбаченому розділом 5 зазначеного договору.

За змістом пп. 5.1 - 5.4 вказаного вище договору купівлі-продажу покупець проводить оплату товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Оплата кожної товарної партії проводиться у повному обсязі на умовах, що вказуються у видатковій накладній на поставку товарної партії. У розрахункових документах покупець повинен вказувати номер та дату видаткової накладної згідно з якою здійснюється сплата за поставлений товар та номер і дату договору.

Пунктами 6.1. та 6.2. Договору встановлено, що товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткових накладних.

В позовній заяві позивач вказує, що у відповідності до умов вказаного вище договору купівлі-продажу ПрАТ "Альба Україна", як продавець, у період з 18.01.2014 р. до 26.04.2014 р. поставило відповідачу, як покупцю, вироби медичного призначення на загальну суму 1 234 206, 55 грн., що підтверджується видатковими накладними, які були додані позивачем до позовної заяви.

За таких обставин, позивач вказував, що у відповідача є прострочена заборгованість за вказаним Договором у розмірі у сумі 1 234 206, 55 грн., а право вимоги з її оплати перейшло до позивача на підставі укладеного ним з третьою особою договору відступлення прав вимоги №70623-20/14-7 від 05 червня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2014 року між ПрАТ "Альба Україна" як первісним кредитором та ПАТ "Банк" Київська Русь" (новий кредитор) був укладений договір відступлення прав вимоги №70623-20/14-7 (договір відступлення), за умовами якого ПрАТ "Альба Україна" відступило, а ПАТ "Банк" Київська Русь" набуло право вимоги за зобов'язаннями КУВП "Пластік" (боржника) у сумі 1 234 206, 55 грн., що випливає з умов договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. укладеного між боржником та первісним кредитором.

Відповідно до п. 1.1.1. та п. 1.1.2. договору відступлення, право вимоги первісного кредитора за зобов'язаннями боржника на суму зазначену в п. 1.1 договору випливає з договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. Також, первісний кредитор засвідчував, що заперечень, які можуть бути висунуті боржником проти вимог нового кредитора на момент підписання договору, не існує, вимоги є дійсними та немає підстав для їх невиконання боржником.

Зважаючи на п. 1.2 договору відступлення первісний кредитор був зобов'язаний повідомити відповідача як боржника про здійснення відступлення права вимоги за основним зобов'язанням протягом 3 днів з моменту набуття новим кредитором права вимоги.

Згідно з п. 3.1. договору відступлення, новий кредитор набуває права вимоги, що відступається за цим договором після підписання сторонами зазначеного договору.

Пунктом 7.1. договору відступлення було передбачено, що новий кредитор, а саме ПАТ "Банк "Київська Русь" набуває право вимоги від боржника належного виконання зобов'язання по оплаті коштів боржником у сумі, яка зазначена у п. 1.1 вказаного договору, тобто 1 234 206, 55 грн.

Крім того, позивач як новий кредитор набуває права на стягнення з боржника неустойки/штрафних санкцій і збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням ним зобов'язань за договором купівлі - продажу (п. 7.2 договору відступлення).

Таким чином, згідно з позовом позивач вказував, що зобов'язання відповідача за умовами вказаного вище договору купівлі-продажу є невиконаними, а майнове право позивача як нового кредитора на отримання оплати поставленого товару порушеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно зі статтею 518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

На підтвердження відправлення повідомлення про здійснення відступлення права вимоги та отримання його КУВП "Пластік", ПАТ "Банк "Київська Русь" надано до суду копію списку № 1897 згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (форма 103), копію фіскального чеку № 4639 від 26.06.2014 року, копію повідомлення про отримання КУВП "Пластік" 01.07.2014 року рекомендованого листа від 26.06.2014 року. Опис вкладення у лист (ф. 107) не надано. В копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в графі "Найменування відправника" зазначено ПрАТ "Альба Україна".

КУВП "Пластік" своїм листом № 27 від 07.07.2014 року повідомило ПрАТ "Альба Україна", що перерахування коштів в сумі 1234206,55 грн. на рахунок ПАТ "Банк "Київська Русь" згідно договору про відступлення права вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року є неможливим, так як станом на 05.06.2014 року заборгованість КУВП "Пластік" перед ПрАТ "Альба Україна" відсутня, про що ПрАТ "Альба Україна" була повідомлена цінним листом № 18 від 04.06.2014 року.

На підтвердження відправлення листа № 27 від 07.07.2014 року КУВП "Пластік" надано до суду копію фіскального чеку № 844 від 08.07.2014 року про сплату за відправлення цінного листа ПрАТ "Альба Україна" та опис вкладення до цінного листа (ф. 107).

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2012 року між ПрАТ "Альба Україна", покупцем та ТОВ "Ключі Здоров'я", продавцем було укладено договір купівлі-продажу № 1, згідно з предметом якого продавець зобов'язується передавати лікарські засоби та вироби медичного призначення (товар) у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати їх на умовах даного Договору.

З метою забезпечення виконання ПрАТ "Альба Україна" своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу від 03.01.2012 р № 1 11.04.2014 року між КУВП "Пластік" (поручитель) та ТОВ "Ключі Здоров'я" (кредитор) було укладено договір поруки № 3.

Пунктом 1.1. договору поруки № 3 було передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ПрАТ "Альба Україна" (боржник) щодо зобов'язань по оплаті за поставлений товар за договором, передбачений ст. 2 цього договору (надалі - "основний договір") у розмірі 1230691,02грн.

Згідно п. 2.1. договору поруки № 3 під основним договором в цьому договорі розуміють договір купівлі-продажу № 1 від 03.01.2012 року, укладений між кредитором (в основному договорі іменується "продавець") та боржником (в основному договорі іменується "покупець").

Згідно п. 3.1. договору поруки № 3 поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за основним договором, самостійно виконати зазначені обов'язки боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в 2- денний строк шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора.

В матеріалах справи міститься акт звіряння взаємних розрахунків між ТОВ "Ключі Здоров'я" та ПрАТ "Альба Україна" за договором купівлі-продажу 03.01.2012 р. № 1, згідно з яким заборгованість на користь ТОВ "Ключі Здоров'я" станом на 30.11.2013 року складала 2058199,72 грн.

Також в матеріалах справи міститься акт звіряння взаємних розрахунків між ТОВ "Ключі Здоров'я" та ПрАТ "Альба Україна" за договором купівлі-продажу 03.01.2012 р. № 1, згідно якого станом на 07.04.2014 року заборгованість на користь ТОВ "Ключі Здоров'я" складала 2481865,02 грн.

Акт звіряння розрахунків було направлено ТОВ "Ключі Здоров'я" на адресу ПрАТ "Альба Україна" цінним листом 30.04.2014 року. На підтвердження відправлення акту звіряння розрахунків КУВП "Пластік" надано копію опису вкладення у лист (ф. 107) від 30.04.2014 року, копію фіскального чеку № 6870 від 30.04.2014 року, копію повідомлення про отримання ПрАТ "Альба Україна" 05.05.2014 року рекомендованого листа від 30.04.2014 року. В копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в графі "Найменування відправника" зазначено ТОВ "Ключі Здоров'я".

ТОВ "Ключі Здоров'я" 28.05.2014 року за вих. № 47 було направлено КУВП "Пластік" (отримано 29.05.2014 року) вимогу про сплату грошових коштів в сумі 1230691,02 грн. у відповідності до договору поруки № 3 від 11.04.2014 року на поточний рахунок ТОВ "Ключі Здоров'я" в 2-денний термін. В цьому листі - вимозі зазначено, що прострочена заборгованість ПрАТ "Альба Україна" за поставлений ТОВ "Ключі Здоров'я" товар по Договору купівлі - продажу № 1 від 03.01.2012 року складає 2481603,34 грн.

02.06.2014 року КУВП "Пластік" за вих. № 16 поштою на адресу ПрАТ "Альба Україна" було направлено лист - повідомлення щодо зобов'язань по оплаті за договором поруки № 3 від 11.04.2014 року, а саме про надходження вимоги ТОВ "Ключі Здоров'я" про задоволення у 2-х денний термін виконання обов'язку по договору поруки № 3 від 11.04.2014 року щодо сплати на користь ТОВ "Ключі Здоров'я" зобов'язання ПрАТ "Альба Україна" по оплаті за поставлений товар за Договором купівлі - продажу № 1 від 03.01.2012 року у розмірі 1230691,02 грн. На підтвердження надсилання повідомлення надано копії фіскальних чеків відділення поштового зв'язку № 1 Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" № 422, № 421 від 02.06.2014 року та копію опису вкладення у лист.

По акту від 03.06.2014 року прийому - передачі документації до договору поруки № 3 від 11.04.2014 року ТОВ "Ключі Здоров'я" передало, а КУВП "Пластік" прийняло всі документи, що підтверджують обов'язок ПрАТ "Альба Україна", в тому числі копію договору купівлі - продажу № 1, копії видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей ПрАТ "Альба Україна".

Згідно переданих по акту прийому - передачі документації від 03.06.2014 року видаткових та товарно-транспортних накладних, ТОВ "Ключі Здоров'я" відвантажило ПрАТ "Альба Україна" товар за договором договору купівлі - продажу № 1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 1231871,77 грн., що підтверджується документами зазначеними у таблиці 2 висновку судової економічної експертизи № 36.

Перелічені в таблиці № 2 видаткові накладні, були передані по акту прийому - передачі документації від 03.06.2014 року, враховані в акті звіряння взаємних розрахунків між ПрАТ "Альба Україна" та ТОВ "Ключі здоров'я" станом на 07.04.2014 року.

КУВП "Пластік" 03.06.2014 року по платіжному дорученню № 1148 з поточного рахунку № 0119 в АТ "Сбербанк Росії", МФО 320627 перерахувало на поточний рахунок ТОВ "Ключі Здоров'я" № 8980 в Філії "Слобожанське РУ" АТ "Банк "Фінанси та кредит", МФО 350697 грошові кошти в сумі 1230691,02 грн. з призначенням платежу "перерахування коштів згідно дог. поруки № 3 від 11.04.2014 р. Без ПДВ".

КУВП "Пластік" направило на адресу ПрАТ "Альба Україна" лист - повідомлення № 18 від 04.06.2014 року, в якому повідомило про сплату ТОВ "Ключі Здоров'я" зобов'язання ПрАТ "Альба Україна" по договору купівлі - продажу № 1 від 03.01.2012 року грошовими коштами в сумі 1230691,02 грн. та в зв'язку з цим повідомило:

-про перехід згідно статті 556 Цивільного Кодексу України до КУВП "Пластік" всіх прав ТОВ "Ключі Здоров'я" щодо права вимагати сплати від ПрАТ "Альба Україна" грошових коштів в сумі 1230691,02 грн.;

-про зарахування на підставі статті 601 Цивільного Кодексу України зустрічних однорідних вимог за цією заявою на суму в розмірі 1230691,02 грн. в зв'язку з існуванням боргу КУВП "Пластік" перед ПрАТ "Альба Україна" в сумі 1230691,02 грн.

На підтвердження відправлення листа - повідомлення № 18 від 04.06.2014 року КУВП "Пластік", надано до суду копію фіскального чеку № 626 від 04.06.2014 року про сплату за відправлення цінного листа ПрАТ "Альба Україна" та опис вкладення до цінного листа (ф. 107).

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Отже, внаслідок виконання відповідачем Договору поруки № 3 від 11.04.2014 року до нього перейшли права кредитора щодо ПрАТ "Альба Україна" як боржника за договором купівлі-продажу № 1 від 03.01.2012 р. в сумі 1230691,02 грн, які заявою № 18 від 04.06.2014 року відповідачем було зараховано в рахунок зустрічних однорідних вимог ПрАТ "Альба Україна" до відповідача за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р.

Як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, в позовній заяві позивачем були перелічені видаткові накладні в кількості 270 одиниць з зазначенням наступних реквізитів: номер накладної, дата накладної, встановлений строк оплати. Перелік, наведених у позовній заяві видаткових накладних, відповідає переліку видаткових накладних, наведеному в акті від 23.07.2014 року приймання - передачі реєстру видаткових накладних до договору купівлі-продажу. Проте, в реєстрі видаткових накладних до договору купівлі - продажу, наведеному у вказаному акті приймання - передачі від 23.07.2014 року, період складання видаткових накладних є з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року, а не з 18.01.2014 року до 26.04.2014 року. Крім того, в реєстрі видаткових накладних до договору купівлі - продажу мало місце подвійне включення накладних з однаковими реквізитами. Так, видаткова накладна № 40385696 від 11.02.2014 року включена в реєстр під порядковими номерами 44 та 48, а видаткова накладна № 40458607 від 15.02.2014 року включена в реєстр під порядковими номерами 63 та 64. Сума поставки окремо по кожній накладній в реєстрі не зазначена.

ПАТ "Київська Русь" до позовної заяви були надані копії видаткових накладних в кількості 269 одиниць, згідно яких ПрАТ "Альба Україна" в період з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року відвантажило КУВП "Пластік" фармацевтичні товари по договору купівлі - продажу.

В процесі розгляду справи відповідачем до суду були надані видаткові та податкові накладні, згідно яких ПрАТ "Альба Україна" відвантажило за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року, фармацевтичні товари.

З огляду на вищевикладене та для встановлення правильності суми заборгованості за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 р. по 07.10.2014 р. ухвалою господарського суду Харківської області по справі від 12.12.2014 р. було задоволено клопотання представника відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, призначена у справі судова економічна експертиза та доручено її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі 922/4419/14 зупинено.

Після проведення судової економічної експертизи матеріали справи № 922/4419/14 були направлені до суду з висновком судової економічної експертизи № 36.

У висновку на поставлене на вирішення судової економічної експертизи питання: "Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах ПАТ "Банк "Київська Русь" розмір заборгованості у сумі 1234206,55 грн. за поставлені Колективному учбово-виробничому підприємству "Пластік" від Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" товарно-матеріальні цінності за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 р. по 07.10.2014р.?" було вказано, що в обсязі наданих для дослідження документів, заявлений у позовних вимогах ПАТ "Банк "Київська Русь" розмір заборгованості у сумі 1234206,55 грн. за поставлені Колективному учбово-виробничому підприємству "Пластік" від Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" товарно-матеріальні цінності за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 р. по 07.10.2014 р., наданими на дослідження документами не підтверджується.

При цьому в процесі дослідження судом експертом у висновку було зазначено, що в бухгалтерському обліку КУВП "Пластік" фінансово - господарські операції по договору поруки № 3 від 11.04.2014 року відповідно до вимог Інструкції № 291 відображено у порядку зазначеному у таблиці 3 висновку.

Таким чином, виходячи з наданих для експертного дослідження документів бухгалтерського обліку, заборгованість КУВП "Пластік" перед ПрАТ "Альба Україна" за поставлені в період з 03.01.2014 по 07.10.2014 року товарно-матеріальні цінності за договором купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року станом на 01.11.2014 року (станом на 04.06.2014 року дорівнювала 4858,05 грн. (1856146,20 + 1652976,90 - 3965,89 -920,0 - 2268688,14 - 1230691,02).

По балансовому рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" залік зустрічних однорідних вимог відображено 04.06.2014 року загальною сумою 1230691,02 грн. Тобто, заліку зустрічних однорідних вимог здійснено по заборгованості, яка виникла у КУВП "Пластік" перед ПрАТ "Альба Україна" по договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року за товари, поставлені в період з 01.01.2011 по 04.06.2014 року.

Так як, обов'язковість ведення суб'єктом підприємницької діяльності - юридичною особою аналітичного обліку заборгованості (в розрізі конкретних накладних) по балансовим рахункам обліку заборгованості чинним законодавством не передбачена, то в обсязі наданих на дослідження документів встановити по яким конкретно видатковим накладним станом на 01.11.2014 року рахується заборгованість в сумі 4858,05 грн. не надається за можливе.

Також, судовим експертом у висновку вказувалося, що при співставленні видаткових накладних на відвантаження ПрАТ "Альба Україна" фармацевтичних товарів КУВП "Пластік" по договору № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, які були додані ПАТ "Київська Русь" до позовної заяви та видаткових накладних на відвантаження ПрАТ "Альба Україна" фармацевтичних товарів КУВП "Пластік" по договору № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, які були надані КУВП "Пластік", встановлено, що:

-за накладними, доданими ПАТ "Київська Русь" до позовної заяви, сума поставки КУВП "Пластік" дорівнює за період з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року з урахуванням ПДВ 1182294,11 грн.;

-за накладними, наданими КУВП "Пластік", сума поставки КУВП "Пластік" дорівнює за період з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року з урахуванням ПДВ 1199021,39 грн.

Надані для дослідження накладні частково співпадають по номерам, датам та сумам поставки. Таблиця співставлення наведена у додатку № 4 до висновку судової економічної експертизи.

Співставлення видаткових накладних за номенклатурою поставки не проводилось, так як таке співставлення передбачає наявність спеціальних знань у фармацевтичній галузі, що не відноситься до компетенції судового експерта - економіста.

Розбіжність в сумі 16727,28 грн. (1199021,39 - 1182294,11) виникла внаслідок надання КУВП "Пластік" видаткових накладних зазначених у таблиці 4 висновку.

Вказані в таблиці накладні сплачено грошовими коштами в сумі 2101,08 грн.

Крім того, судовий експерт зазначав, що згідно наданих для експертного дослідження платіжних доручень, реєстрів платежів та виписок руху грошових коштів по поточним рахункам № 0119 в АТ "Сбербанк Росії", № 8757 в Філії ПУАТ "Фідобанк", № 7551 в ПАТ "Укрсоцбанк" за період з 01.01.2014 року по 21.11.2014 року, КУВП "Пластік" здійснило розрахунки з ПрАТ "Альба Україна" за поставлений по доданими ПАТ "Київська Русь" до позовної заяви видатковим накладними, товар в безготівковій формі на загальну суму 426069,75 грн., що підтверджується відповідними документами, які зазначені у таблиці 5 до висновку.

З урахуванням зазначеного судовим експертом було зазначено, що на підтвердження заборгованості КУВП "Пластік" за договором купівлі продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, ПрАТ "Альба Україна" було передано ПАТ "Банк "Київська Русь" видаткові накладні, по яким станом на дату укладання договору відступлення права вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року та на дату складання (23.07.2014) акту приймання - передачі реєстру видаткових накладних до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року та актів приймання - передачі документів до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, КУВП "Пластік" було здійснено розрахунки грошовими коштами та заліком зустрічних однорідних вимог.

Представником позивача до суду були надані письмові заперечення щодо висновку судової економічної експертизи № 36, в яких ним було зазначено про те, що висновок судової бухгалтерської експертизи є необ'єктивним та таким, що суперечить чинному законодавству у зв'язку з наступним:

-ПрАТ "Альба Україна" відступило, а ПАТ "Банк" Київська Русь" набуло право вимоги за договором відступлення прав вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року за зобов'язаннями КУВП "Пластик" у сумі 1 234 206, 55, що випливає з умов договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 укладеного між боржникам та первісним кредитором.

-заборгованість КУВП "Пластик" перед ПрАТ "Альба Україна" на момент відступлення була дійсною, це підтверджується оригіналами видаткових накладних, а також розрахунками, які можна зробити, спираючись на регістри бухгалтерського обліку КУВП "Пластик". Єдиним доказом оплати заборгованості можуть бути оригінали платіжних доручень, а регістри бухгалтерського обліку використовуються лише задля систематизації інформації щодо господарських операцій. Однак платіжних доручень, в якості доказів оплати поставленого товару КУВП "Пластик" не надало;

-виконання КУВП "Пластик" своїх зобов'язань за договором поруки № 3 від 11.04.2014 р. не може бути прийняте за належним чином здійснені розрахунки грошовими коштами по вищевказаній заборгованості, а тим більше заліком зустрічних однорідних вимог, оскільки відсутні будь-які письмові докази про проведення такого заліку;

-судовий експерт, більшою мірою досліджуючи договір купівлі-продажу №1 від 03.01.2012 р. між ПАТ "Альба Україна"" та ТОВ "Ключі здоров'я", договір поруки №3 від 11.04.2014 р. між КУВП "Пластик" та ТОВ "Ключі здоров'я" та розрахунки за цими договорами, аніж видаткові накладні, надані Банком в якості підтвердження заборгованості КУВП "Пластик", у зв'язку з чим перевищив свої повноваження.

Господарський суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, дані письмові заперечення представника позивача щодо висновку судової економічної експертизи № 36, зазначивши, що наведені в них обставини не підтверджуються у зв'язку з наступним.

Так, висновком судової економічної експертизи № 36 було встановлено, що на підтвердження заборгованості КУВП "Пластік" за договором купівлі продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, ПрАТ "Альба Україна" було передано ПАТ "Банк "Київська Русь" видаткові накладні, по яким станом на дату укладання договору відступлення права вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року та на дату складання (23.07.2014) акту приймання - передачі реєстру видаткових накладних до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року та актів приймання - передачі документів до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, КУВП "Пластік" було здійснено розрахунки грошовими коштами та заліком зустрічних однорідних вимог.

Крім того, в матеріалах справи міститься, зокрема оригінал платіжного доручення № 1148 від 03.06.2014 р. (том 2 а.с. 43) відповідно до якого КУВП "Пластік" перерахувало ТОВ "Ключі Здоров'я" грошові кошти в сумі 1230691,02 грн. з призначенням платежу "перерахування коштів згідно дог. поруки № 3 від 11.04.2014 р. Без ПДВ", та інші документи, якими підтверджується відсутність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 1234206,55 грн. за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції,при призначені у справі судову економічної експертизи судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за неправдивий висновок, про що у висновку є підпис судового експерта, а позивачем в обґрунтування своїх письмових заперечень не було надано до суду іншого висновку з приводу поставленого питання на вирішення судової економічної експертизи.

В процесі проведення експертизи судовим експертом були досліджені всі документі, які були надані на дослідження, у т.ч. і видаткові накладні, що надані позивачем.

Натомість позивач, будучі обізнаним про заявлене відповідачем клопотання про призначення судової економічної експертизи, протягом досить тривалого часу до її призначення судом, не скористався передбаченим ч. 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України правом пропонувати господарському суду питання, які мають значення для справи, які на його думку мають бути розв'язані експертом.Після ознайомлення з висновком експерта відповідач не заявляв суду клопотання про призначення повторної чи додаткової експертизи в порядку статті 42 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з недостатньою ясністю чи неповнотою вказаного висновку чи необхідністю дослідження додаткових об'єктів, не заявляв клопотання про виклик експерта відповідно до статті 31 цього Кодексу.

Таким чином позивач порушив встановлений статтями 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок з доведення на засадах змагальності своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

-письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

-поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Отже з наведених вище обставин в їх сукупності, що підтверджені належними та допустимими доказами, в тому числі висновком експерта, вбачається, що на момент відступлення третьою особою позивачу права вимоги за договором № 70623-20/14-7 від 05.06.2014 року, заборгованість відповідача по основному зобов'язанню - договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. на суму 1230691,02грн. була погашена первісному кредитору внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог за договором купівлі-продажу № 1 03.01.2012 р. в сумі 1230691,02 грн. відповідно до положень статті 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 статті 203 Господарського кодексу України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що вказане зарахування не вібулось через відсутність двостороннього акту (договору) зарахування, оскільки вищенаведеними нормами статті 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 статті 203 Господарського кодексу України прямо передбачено, що для зарахування достатньо заяви однієї сторони, а відповідну заяву було надіслано відповідачем третій особі листом № 18 від 04.06.2014 р. (Т. 2 а.с. 48).

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що господарським судом першої інстанції було безпідставно враховано правовідносини за договором купівлі-продажу № 1 від 03.01.2012 р., укладеного між ТОВ «Ключі здоров'я» та ПАТ «Альба Україна», а також договором поруки № 3 від 11.04.2014 р., укладеного між КУВП «Пластик» та ТОВ «Ключі здоров''я», які на думку апелянта не стосуються предмету спору у даній справі, оскільки як було наведено вище, внаслідок виконання відповідачем як поручителем по Договору поруки № 3 зобов'язання позивача за договором купівлі-продажу № 1 від 03.01.2012 р., до нього перейшло права кредитора у цьому зобов'язанн на суму 1230691,02 грн., яку ним було зараховано в порядку статті 601 ЦК України, ч. 3 статті 203 ГК України в рахунок спірної заборгованості за договором купівлі-продажу № 300ХФ/11 від 03.01.2011 р.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми 1234206,55 грн. основного боргу, на яку позивачем була нарахована пеня, 3% річних та інфляційні, не підтверджуються матеріалами справи та висновком судової економічної експертизи № 36, а враховуючи те, що висновком судової економічної експертизи № 36 була встановлена заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. у розмірі 4858,05 грн., на яку позивачем не здійснювалося нарахування пені, 3% річних та інфляційних, а відповідачем дана сума заборгованості не заперечується, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4858,05 грн. суми основного боргу та про відмову в решті позову.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.05.2015 р. у справі № 922/4419/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.08.15 р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Івакіна В.О.