ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.08.2015 Справа № 905/370/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компрессорс Інтернешнл», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», м. Маріуполь

про стягнення 207 769,75 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: Бойко Ю.В. (довіреність б/н від 22.07.2015)

від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компрессорс Інтернешнл» звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення 207 769,75 гривень заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зобов'язання за договором ним були виконані, але в порушення умов договору відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому за ним налічується борг.

04 серпня 2015 року через канцелярію господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшла заява про надання відстрочки виконання рішення на три місяці.

В судовому засіданні розглянуто заяву відповідача та з'ясовано думку представника позивача з цього приводу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд -

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2013 року між сторонами був укладений договір № 377АЕСр, згідно з п.1.1. якого Замовник (відповідач) доручив, а Підрядник (позивач) прийняв на себе виконання капітальних ремонтних робіт (далі-роботи).

Строк дії договору встановлений з моменту підписання і до 31.12.2014 року (п.10.1 договору).

За правовою природою укладений договір є договором підряду і підпадає під правове регулювання глави 61 (ст.ст. 837-864) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п.2.3 договору Замовник оплачує 100% вартості матеріалів і робіт на підставі виставлених рахунків до початку проведення робіт.

Відповідачем було направлено гарантійний лист оплати вартості виконаних робіт після їх виконання, яким зобов'язувався оплатити 100% вартості ремонту першого блоку до 19.02.2014 року та 100% вартості ремонту другого блоку до 01.03.2014 року.

Позивач виконав передбачені договором роботи, що підтверджується актами технічного обслуговування № 000000016 та № 000000017 від 09.01.2014 року, що мають силу актів прийому-передачі виконаних робіт і є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Акт підписаний Замовником без зауважень, а тому суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Також, позивачем направлялась претензія за вих. № 28-ю від 29.08.2014 року з вимогою про сплату заборгованості.

За змістом заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення, останній не заперечує проти наявності заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 129 Конституції України, статей 4-2, 4-3, 33 ГПК України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги, що позовні вимоги повністю обґрунтовані, документально доведені і відповідачем не оспорені, вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом розглянута заява відповідача про надання йому відстрочки виконання рішення і встановлено, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 6 статті 83 ГПК України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

В обґрунтування необхідності надання відстрочки виконання рішення відповідач посилається на наявність бюджетної заборгованості перед ним в розмірі 221 351 478,73 нривень, скрутне фінансове становище у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області, що підтверджується балансом підприємства та звітом про його фінансові результати за 1 квартал 2015 року.

Представник позивача не заперечував проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення на три місяці.

У пункті 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Суд зазначає, що відстрочка присуджених цим рішенням сум, забезпечить виконання рішення господарського суду у майбутньому і надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати покладаються на Відповідача відповідно до статті 49 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок саме його неправильних дій.

На підставі ст. 129 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 630, ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 55, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Компрессорс Інтернешнл» до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення 207 769,75 гривень заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (87535, Донецька область, місто Маріуполь, площа Машинобудівельників, будинок № 1; п/р 47 у АТ «Сбербанк Росії», МФО 334851; код ЄДРПОУ - 25605170) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Компрессорс Інтернешнл» (04086, місто Київ, вулиця Петропавлівська, будинок № 54-А; п/р 7675 у АТ «Сбербанк Росії», «РЦ в місті Києві», МФО 334851; код ЄДРПОУ - 37800423) 207 769,75 гривень боргу, 4 155,40 гривень судового збору.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області у даній справі строком на три місяці.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після підписання повного тексту.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 05.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 08.08.2015.

Суддя О.В. Овсяннікова