КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. Справа№ 910/5799/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: (ВП Южно-Українська атомна електрична станція»): Мельник О.М., довіреність № 423 від 25.03.2015,

відповідача (ДП ВГО «Союз організацій інвалідів України «Фаворит - Плюс»): Іванська О.А., довіреність б/н від 07.03.2014.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"

на рішення господарського суду м. Києва

від 13.05.2015 р.

у справі № 910/5799/15-г ( суддя Лиськов М.О.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"

до Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс"

про стягнення 87 700,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 87 700,77 грн.

До прийняття рішення по суті, а саме 20.04.2015 року, через канцелярію суду позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 179 347,20 грн. пені та 125543,04 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.05.2015 року у справі №910/5799/15-г в задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" до Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс" відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 13.05.2015 року у справі № 910/5799/15-г.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити без змін рішення господарського суду м. Києва від 13.05.2015 року у справі №910/5799/15-г, а апеляційну скаргу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року апеляційну скаргу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.07.2015 року.

07.07.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

09.07.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від позивача також надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулось 09.07.2015 року в судове засідання не з'явився представник відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2005 року розгляд справи було відкладено на 23.07.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 23.07.2015 року з'явились представники позивача та відповідача. Суд заслухав пояснення представників та дослідив матеріали справи. Представник скаржника усно підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Представник відповідача не визнав апеляційну скаргу і просив її відхилити.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2013 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі Покупець) та Дочірнім підприємством Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс" (далі Постачальник) був укладений договір на поставку частин машин і апаратів, призначених для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК) № ПУ-33764-К (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити частини машин і апаратів, призначених для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК).

Відповідно до п. 3.4. Договору, продукція оплачується на основі виставлених Постачальником рахунків в національній валюті України шляхом безготівкового переводу на поточний рахунок Постачальника у вигляді авансового платежу, а також на основі підписаних сторонами актів прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів на основі п. 3.5.2.

Згідно п. 3.5.2. Договору, остаточна оплата продукції проводиться в 2014 році протягом 10 (десяти) банківських днів з дати пред'явлення Покупцю актів прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів починаючи з січня 2014 року.

В подальшому, п. 3.5.2 Договору було доповнено абзацом у наступній редакції, остаточна оплата актів прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом відрахування 30% сплаченого авансу, залишок 70% суми акту прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів підлягає оплаті згідно умов договору.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що строки поставки продукції - етап № 1 по енергоблоку № 1 у 2013 році, а саме 30 робочих днів з дати виконання Покупцем п. 3.5.1. Договору. Етап № 2 по енергоблоку № 2, - 01.09.2014 року, в подальшому змінено на 01.11.2014.

Отже, сума авансу 30% від суми Договору розподіляється на все обладнання першого та другого етапів поставки аж до повного виконання Договору, що підтверджується також листом позивача від 31.07.2014 № 51/10197.

Тому, Покупець зобов'язаний оплачувати остаточні 70 % вартості Договору від вартості поставленого обладнання.

Як було встановлено судом, відповідач свої зобов'язання щодо поставки продукції у 2013 році (І етап) виконав в повному обсязі, про що свідчать копії актів прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів, які підписані належним чином обома сторонами.

Однак, позивач свої зобов'язання щодо розрахунку за поставлену продукцію у встановлений умовами договору строк (січень 2014) не виконав, прострочив оплату поставленого обладнання, Акти прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів у встановлений Договором № ПУ-33764-К не оплатив у термін -10 банківських днів.

Відповідно листом від 23.07.2014 № 3/177 позивача було проінформовано, що без оплати заборгованості за 2013 рік за Договором в сумі 538 041,60 грн. неможливе постачання продукції для виконання заходів з підвищення безпеки блоку № 2 ЮУ АЕС, а тому просили терміново сплатити заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов Договору, оплата остаточно відповідачем була здійснена лише 20.08.2014 року в розмірі 538 041,60 грн., про що свідчить банківська виписка.

Відповідно до абзацу 2 п.3.5.2. Договору вбачається, що Постачальник починає виконувати свої зобов'язання за умови виконання Покупцем п. 3.5.1. В разі порушення строків виконання зазначеного пункту та п.3.5.2. Договору Покупцем, Постачальник має право повністю або частково зупинити виконання своїх обов'язків по Договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій є не обґрунтованими, оскільки останнім не було виконано в строк своїх зобов'язань за умовами Договору.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р. у справі №910/5799/15-г, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р. у справі №910/5799/15-г відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст. 104 ГПК України для його скасування або зміни, відсутні. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р. у справі №910/5799/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов