ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 року Справа № 904/3557/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Притула В.І., довіреність №228 від 17.01.15, представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА ПРАЙМ" на рішення господарського суду Дніпопетровської області від 08.06.2015 року у справі № 904/3557/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА ПРАЙМ",м.Дніпропетровськ

про стягнення 115 906,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2015р.у справі № 904/3557/15 позов Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК, м.Дніпропетровськ задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА ПРАЙМ"( далі-ТОВ "Весна Прайм") на користь Публічного акціонерного товариства "Актабанк" (далі-ПАТ "АКТАБАНК") заборгованість у розмірі 115 906,63 грн., з яких: 98 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 16 238,46 грн. - заборгованість по процентам, 1 668,17 грн. - пеня по процентам, про що видано наказ, та судовий збір у розмірі 2 318,13.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 115 906,63 грн. за невиконання умов кредитного договору № 01-1754/Т, в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів є правомірними і визнані відповідачем, строк виконання зобов'язання є таким що настав, має місце прострочення виконання зобов'язання, однак відповідачем не надано доказів сплати заборгованості.

2. Підстави, з яких порушене питання про перегляд рішення

Відповідач не згоден з рішенням суду та вважає що рішення постановлено з порушенням норм процесуального права, та в результаті неправильного застосування норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції мотивуючи задоволення позову вибірково застосував п. 4 ч.5.,ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де зазначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом», оскільки використав тільки визначення щодо не здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, не обгрунтовуючи чим зарахування зустрічних однорідних вимог може порушити порядок погашення вимог кредиторів.

Крім цього, відповідач вважає що зазначена норма має застосовуватися виключно для тимчасової адміністрації, яка сама по своїй ініціативі не може повідомляти про зарахування зустрічних однорідних вимог, і не може обмежувати права контрагентів по зарахуванню зустрічних однорідних вимог, які передбачено цивільним законодавством, а саме нормами пункту 4 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в сукупності з нормами статті 601 Цивільного кодексу України та статті 203 Господарського кодексу України.

Апелянт звертає увагу суду на той факт, позивач зловживаючи своїми правами звертається до суду з вимогою примусового стягнення заборгованості за кредитним договором, забезпеченого договором застави майнових прав за № 01-1745/Т/1 від 12.05.2014р, замість того, щоб звернути стягнення на предмет застави, а саме на депозит за Договором банківського вкладу «Універсальний» В02-10520/Т/615929 від 12.05.2014р.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

У судовому засіданні 20.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини:

12.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Весна Прайм" (позикодавець) було укладено кредитний договір № 01-1745/Т,який набирає чинності з дня його укладення та діє до остаточного виконання сторонами зобов'язань відповідно до умов цього договору (п. 12.2. договору) (а.с.11-14).

Відповідно до умов договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 98 000,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 24,0% річних, та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором (п. 1.1. договору).

Кінцевий строк повернення повної суми кредиту 14 травня 2015р. (п. 1.3. договору).

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування інших втрат, пов'язаних із здійсненням стягнення забезпеченої заставою вимоги, банк уклав договір застави майнових прав № 01-1745/Т/1, за яким ОСОБА_2 надає в заставу банку грошові кошти, розміщенні на депозитному рахунку згідно договору банківського вкладу "Універсальний" В02-10520/Т/615929 від 12.05.2014р. (п. 2.1.1 договору)(а.с.32- 33)

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно по 10 число місяця включно, наступного за місяцем, за який було здійснено нарахування та остаточно при повному погашенні кредиту (в. тому числі достроково, відповідно до п. 8.2. договору) на рахунок № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ "АктаБанк" код банку 307394 ЄДРПОУ позичальника. У випадку, якщо 10 число є неробочим, небанківським днем України, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів у перший наступний (робочий) банківський день (п. 3.5. договору).

При порушенні позичальником строку погашення кредиту або його частини відповідно до графіку, встановленого в п. 1.3.цього договору, нарахування процентів здійснюється з розрахунку 40% річних на суму простроченої заборгованості, з першого дня строку погашення кредиту по день, що передує дню усунення вказаного порушення. Під усуненням порушення розуміється погашення кредиту або його відповідної частки та приведення заборгованості за кредитом у відповідність до графіку погашення кредиту, встановленого п. 1.3. цього договору (п. 3.7. договору).

Позичальник зобов'язується погасити не пізніше кінцевого строку повернення повної суми кредиту, зазначеного в п. 1.3., заборгованість за кредитом у повному обсязі. (п. 6.4. договору).

За порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених зокрема п.п. 1.3.,1.4.,3.5.,6.4. цього договору, позичальник зобов'язується сплатити на користь та на вимогу банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання щодо платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за час виникнення заборгованості, за строк прострочення виконання зобов'язання, на суму невиконаного зобов'язання. День усунення порушення не включається в строк, за який нараховується пеня (п. 9.2. договору).

Відповідно до п.7.8 договору банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір і стягнути з позичальника заборгованість за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами за цим договором у випадках погіршення фінансового стану позичальника (в тому числі банкрутство) несвоєчасної сплати кредиту нарахованих процентів, комісій , згідно умов договору.

Відповідно п..2.1 договору застави майнових прав за № 01-1745/Т/1 від 12.05.2014р. передбачено право заставодержателя звернути стягнення на заставлене право (а саме: право вимоги на отримання грошових коштів по договору банківського вкладу "Універсальний" В02-10520/Т/615929 від 12.05.2014р., укладеному між заставодавцем (ОСОБА_2) та заставодержателем (ПАТ "Акта банк") - вартість предмету застави складає 100 100,00грн.

Банк відповідно до умов договору кредитних надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 98 000,00 грн., що не заперечується відповідачем.

На день звернення позивача з позовом до суду заборгованість за кредитним договором становила 98000грн., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 11.09.2014р. по 11.03.2015р. 13660,93грн.,нарахована пеня за прострочення строків сплати процентів за період з 11.09.2014р. по 9.04.2015р. 1668,17грн .

15.01.2015р. Постановою Правління Національного банку України №19 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Актабанк" (а.с18).

Рішенням №6 від 16.01.2015р. Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Актабанк" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 16.01.2015р., призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію а.с.19)

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті постанови.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 202-205 ГК України, ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Абзацом другим частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором, Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст.1049 ЦК України)

За ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи відповідач за кредитним договором № 01-1745/Т від 12.05.14р. має заборгованість по кредиту - 98000 грн., 13660,93 грн. - прострочену заборгованість за нарахованими процентами, 1668,17грн.- сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 11.09.2014р. по 9.04.2015р., тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не вірно застосовано норми матеріального права ,а саме ст.601 ЦК України та ст.203 ГК України, що заявлена позивачем вимога не підлягала стягненню, оскільки зобов'язання за кредитним договором є припиненими на підставі ст.601 ЦК України , у зв'язку з зарахуванням судовою колегією відхилені з наступних підстав. .

Згідно з ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зазначеної статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ст.510 ЦК України)

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених законом або договором.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Як вбачається зобов'язання між сторонами спору виникли на підставі кредитного договору № 01-1745/Т від 12.05.13р. у якому зобов'язаними особами є позивач, який виступає кредитором, та відповідач - боржник.

Тобто зустрічна однорідна вимога для здійснення заліку повинна виникнути у боржника до позивача.

Як вбачається з матеріалів справи 20.05.2015р. фізичною особою ОСОБА_2 направлено на адресу ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК» повідомлення про припинення зобов'язань за кредитним договором № 01-1754/Т від 12.05.2014р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договором банківського вкладу «Універсальний» В02-105220/Т/615920 від 12.05.2014р.

Однак зазначене повідомлення не може бути підставою для припинення зобов'язань за кредитним договором № 01-1754/Т від 12.05.2014р. шляхом зарахування зустрічних вимог, оскільки фізична особа ОСОБА_2 не є стороною (боржником ) за кредитним договором , а є заставодавцем, який забезпечив виконання ТОВ « ВЕСНА ПРАЙМ» зобов'язань за кредитним договором № 01-1754/Т від 12.05.2014р., уклавши з позивачем договір застави майнових прав № 01-1734/Т/1,який і є підставою для виникнення зобов'язань між заставодержателем та заставодавцем.

Відповідно до ч.1 ст . 589 ЦК України заставодержатель набуває право ( а не обов'язок) звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення боргу.

Позивачем (банком) вимога про виконання заставодавцем за боржника зобов'язань за кредитним договором № 01-1754/Т від 12.05.2014р. на підставі договору застави майнових прав не пред'являлася.

15 січня 2015р. постановою Правління Національного банку України №19 відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення ліквідувати ПАТ « АКТАБАНК».

16.01.2015р. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №6 розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду .

Процедура щодо виведення банку з ринку та регулюється спеціальними нормами Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.6 ст.2 ст.46 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.46 вищезазначеного закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури .

Таким чином задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в порядку визначеному Законом України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та задовольняються відповідно до порядку встановленим цим законом.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи та застосував норми матеріального та процесуального права, тому рішення суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСНА ПРАЙМ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2015 року у справі № 904/3557/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний тест постанови виготовлено 27.07.2015 року

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд