ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" липня 2015 р. Справа № 903/1160/14

Господарський суд Волинської області /суддя Слободян П. Р./, розглянувши клопотання ліквідатора ТзОВ "Горохівзернопрод" - Василюка І. М.

у справі № 903/1160/14 за заявою ОСОБА_2, м. Луцьк

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Горохівзернопрод", с. Мар'янівка, Горохівський район, Волинська область

Встановив: Постановою господарського суду від 30.06.2015р. товариство з обмеженою відповідальністю "Горохівзернопрод" було визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою ліквідатором підприємства було призначено Василюка Ігоря Миколайовича.

20 липня 2015 року ліквідатор Василюк І. М. звернувся до господарського суду із клопотанням від 19.07.2015р. № 02-34/201 в котрому просить суд зобов'язати реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції Волинської області надати суду повну інформацію про зареєстроване нерухоме майно та зареєстровані земельні ділянки за "Горохівзернопрод".

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22 грудня 2011 року № 4212-VI положення котрого застосовуються господарським судом при розгляді данної справи, у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом. Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Виходячи з приписів ст. 41 Закону про банкрутство в процесі ліквідаційної процедури ліквідатор виявляє та повідомляє кредиторів банкрута, здійснює пошук майна та будь-яких активів підприємства-банкрута, в тому числі можливих активів боржника по реєстрах обтяжень.

Згідно із ст. 46 Закону про банкрутство після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно ліквідатору вчинити в ході ліквідаційної процедури, та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Статтею 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Стаття 13 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає реєстрацію заяв і запитів, пов'язаних з проведенням державної реєстрації прав та наданням інформації з Державного реєстру прав, в базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Заяви і запити реєструються у базі даних Державного реєстру прав, якщо заявником додержані вимоги, встановлені цією статтею та статтями 16 і 17 цього Закону.

Статтею 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлений порядок формування реєстраційної справи. Реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження. Документи розміщуються в реєстраційній справі у порядку їх надходження і нумеруються. Реєстраційна справа підлягає довічному зберіганню в архіві, який створюється в органі державної реєстрації прав. Порядок ведення архіву визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" інформацію з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надається у формі витягу, інформаційної довідки та виписки. Інформаційну довідку з Державного реєстру прав на підставі письмового запиту мають право отримувати суд, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної податкової служби, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

Поруч з цим, листом Державної реєстраційної служби України від 08.05.2013р. №1146/8-13-06 передбачено, що відповідно до норм Закону державна реєстрація обтяжень речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими встановлено таке обтяження, яка подається органу державної реєстрації прав незалежно від місця розташування об'єкта нерухомого майна.

В частині отримання інформації з Державного реєстру прав інформує, що відповідно до статті 28 Закону інформація з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надається у формі витягу, інформаційної довідки та виписки.

Інформаційну довідку з Державного реєстру прав на підставі письмового запиту мають право отримувати суд, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної податкової служби, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, незалежно від місця розташування нерухомого майна.

Отже, згідно із законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень суд подає органові державної реєстрації прав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяжень речового права) або запит про надання інформації з Державного реєстру прав за формою, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 17.04.2012р. № 595/5 зареєстрованим в Міністерстві юстиції 20.04.2012р. за № 590/20903.

Така заява (запит) подається заявником особисто або шляхом її надіслання органові державної реєстрації прав поштою із супровідним листом, що оформлюється на бланку встановленої форми відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи викладене, з метою повного та всебічного розгляду справи про банкрутство, встановлення всіх істотних обставин справи, господарський суд вважає за необхідне зобов'язати реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції надати суду повну інформацію про зареєстроване нерухоме майно та зареєстровані земельні ділянки за ТОВ "Горохівзернопрод".

Згідно ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється не лише вказаним Законом, а і Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами.

Обов'язковість виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду віднесено також до принципів організації і діяльності названого суду. Статтею 115 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст. 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Керуючись ст.ст. 37, 38, 41, 46, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 8, 10, 13, 14, 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4, 45, 36, 38, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Горохівзернопрод" ліквідатора Василюва І. М. задовольнити.

2. Зобов'язати реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції надати господарському суду Волинської області повну інформацію про зареєстроване нерухоме майно та зареєстровані земельні ділянки за товариством з обмеженою відповідальністю "Горохівзернопрод", (Волинська область, Горохівський район, с. Мар'янівка, вул. Привокзальна 17, код 31016749) та надати довідку з Державного реєстру прав про зареєстроване майно, обтяження за ТзОВ "Горохівзернопрод".

Суддя П. Р. Слободян