Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" липня 2015 р. Справа № 906/888/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Хоменко Ю.А. - дов. 07-07-2/1 від 07.07.2015

від 1-го відповідача: не з'явився

від 2-го відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Марго"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем"

2) Державного підприємства "Україна"

про стягнення 36780,09грн (згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог)

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 33043,33грн заборгованості, з яких: 26827,20грн - основного боргу, 850,69грн - пені, 5365,44 грн - штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання 1-им відповідачем, який діє на підставі укладеного з 2-им відповідачем договору про спільну діяльність, договірних зобов`язань щодо сплати коштів згідно умов договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 у передбачений договором строк.

23.07.2015 до суду надійшла заява від 22.07.2015 про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 36780,09грн, з яких: 28706,40грн - основного боргу, 850,69грн - пені, 5741,28грн - штрафу, 1481,72грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 23.07.2015 заяву від 22.07.2015 про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду.

Таким чином, спір у даній справі вирішується в межах прийнятої заяви про збільшення розміру позовних вимог, тобто про стягнення з відповідача на користь позивача 36780,09грн, з яких: 28706,40грн - основного боргу, 850,69грн - пені, 5741,28грн - штрафу, 1481,72грн - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Надав заперечення вх.№10064 на відзив ТОВ "Агростем", в якому зазначає, що відповідач визнав свій обов'язок щодо оплати товару за договором №05-03-5 від 10.04.2013. Також, пояснив, що рахунки на поставку товару відповідно до п.4.2 договору виставлялися ТОВ "Агростем" безпосередньо під час поставки. Докази отримання рахунків покупцем у позивача відсутні. Крім того, зазначив, що жодної інформації стосовно договору про спільну діяльність між відповідачами надати не може.

Представник 1-го відповідача в судове засідання не з`явився. 28.07.2015 від нього до суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому заперечує проти збільшених позовних вимог, оскільки вважає, що позивач в односторонньому порядку здійснив зміну істотної умови договору - ціни товару.

Представник 2-го відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

У судовому засіданні відповідно до ст.ст.17, 22-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" судом здійснено електронний запит №20946583 та роздруковано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру щодо 2-го відповідача, з якого вбачається, що код ЄДРПОУ 2-го відповідача - 00487155, а місцезнаходження юридичної особи: 12301, Житомирська обл., смт Черняхів, вул. Мельнична,6.

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки, про час та місце розгляду справи відповідачі були належним чином повідомлені, то на підставі ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.04.2013 між Приватним підприємством «Марго» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агростем» (покупець, 1-ий відповідач), яке діє на підставі укладеного з Держаним підприємством Навчально-дослідне господарство «Україна» Державного екологічного університету» договору про спільний обробіток землі №1 від 13.04.2011, укладено договір купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013.

Згідно п.1.1. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 продавець зобов`язується передати, а покупець - прийняти і сплатити вартість засобів захисту рослин, іменованих у подальшому Товар, відповідно до умов цього договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати Товару наведені в специфікаціях до цього договору. Специфікації є невід`ємною частиною даного договору. Ціна Товару визначена у національній валюті України в сумі, еквівалентній доларам США за максимальним курсом продажу міжбанківської валютної біржі (графа Мах за період/ASK) гривні до долару США на дату, що передує даті підписання (згідно сайту www.udinform.com). Загальна сума договору (ціна договору) складається із суми вартості Товару всіх специфікацій, підписаних у рамках цього договору, які є його невід`ємною частиною (п.3.1., п.3.2. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013).

Відповідно до п.4.1. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 умови оплати Товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (ях) до договору.

Так, згідно специфікації №1 від 17.04.2013 до договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 (а.с. 20) продавець поставляє покупцю відповідний перелік Товару в кількості та за ціною, визначених сторонами в специфікації, на загальну суму 23320,80грн з ПДВ (за курсом продажу на міжбанку 8,2000 вартість Товару становить 2844,00 дол. США з ПДВ).

У вказаній специфікації сторонами встановлено також наступний графік оплати:

- за Штефурон: 50% вартості товару, тобто 1033,20грн, до 19.04.2013;

- за Штеф-альфа-цип: 50% вартості товару, тобто 10627,20грн, до 10.05.2013;

- решта 50% вартості товару, тобто 11660,40грн, до 01.11.2013.

Крім того, специфікацією №1 від 17.04.2013 визначено термін поставки Товару, а саме: 5 днів після сплати згідно графіку оплати.

Так, позивач свої зобов`язання згідно договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 виконав належним чином, поставивши 1-му відповідачу Товар на суму 21254,40грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-000594 від 22.06.2013 (а.с. 21).

Відповідно до умов п.4.2. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 покупець зобов`язаний сплатити продавцю у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця, відповідно до в и с т а в л е н о г о п о к у п ц ю р а х у н к у, за максимальним курсом продажу міжбанківської валютної біржі (графа Мах за період/ASK) гривні до долару США на дату, що передує даті перерахування клштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію Товару (згідно сайту www.udinform.com). Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок продавця.

Пунктом 4.3. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 позивач і 1-ий відповідач встановили, що протягом строку дії цього договору грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у гривні.

Покупець проводить оплату вартості (ціни) Товару шляхом перерахування коштів у розмірі гривневої суми ціни Товару, вирахуваної відповідно до положень п.4.2., п.4.3. цього договору на банківський рахунок продавця (п.4.4. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013).

У статті ст.629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Проте, 1-ий відповідач зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару за договором купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 виконав частково, 21.05.2013 сплативши позивачу 10627,20грн, про що свідчить виписка з банку від 22.05.2013 (а.с. 64).

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду в 1-го відповідача перед останнім існувала заборгованість у сумі 10627,20грн, що підтверджується, зокрема, актом звірки взаєморозрахунків між позивачем і 1-им відповідачем від 11.11.2013 (а.с. 22), а також не заперечується ТОВ "Агростем" у відзиві від 23.07.2015 на позовну заяву (а.с. 82-84).

Отже, з урахуванням встановлених обставин спору, позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 10627,20грн є доведеною та підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 18079,20грн (28706,40грн - 10627,20грн), враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частина 2 статті 632 ЦК України надає сторонам можливість включення в договори умови про порядок і підстави зміни ціни під час виконання договору. Для можливості зміни ціни в договорі п о в и н н а о б о в ' я з к о в о б у т и з а з н а ч е н а т а к а у м о в а.

Як суд зазначав вище, у п.4.2. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 позивач і 1-ий відповідач встановили, що покупець зобов`язаний сплатити продавцю у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця, відповідно до в и с т а в л е н о г о п о к у п ц ю р а х у н к у, за максимальним курсом продажу міжбанківської валютної біржі (графа Мах за період/ASK) гривні до долару США на дату, що передує даті перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію Товару (згідно сайту www.udinform.com). Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Протягом строку дії цього договору грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у г р и в н і (п.4.3. договору купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013).

Таким чином, позивач і 1-ий відповідач у договорі купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 передбачили як підставу зміни умов договору - зміну курсу долара США по відношенню до гривні, а як порядок виконання такої зміни ціни - виставлення продавцем рахунку та його прийняття покупцем до оплати.

Отже, право на звернення до суду з вимогою про стягнення вартості неоплаченого товару за максимальним курсом продажу міжбанківської валютної біржі гривні до долару США могло виникнути у позивача після виставлення ним відповідного рахунку і несплати його відповідачем.

Разом з тим, як пояснив, представник позивача в судовому засіданні, докази виставлення позивачем 1-му відповідачу рахунків для сплати боргу з врахуванням курсової різниці, а також отримання їх останнім, позивач надати не може, і такі в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, позивач з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути на його користь 850,69грн - пені, 5741,28грн - штрафу, 1481,72грн - 3% річних.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч.2 ст.193 ГК України).

Згідно з ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Частиною 4 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання, або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Відповідно д ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що 1-ий відповідач дійсно прострочив виконання грошового зобов`язання перед позивачем, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування штрафних санкцій та 3% річних за період з 02.11.2013 (наступний день після дня остаточного розрахунку за поставлений товар згідно специфікації №1 від 17.04.2013) по 02.05.2014.

Однак, як вбачається з розрахунку сум пені, штрафу та 3% річних, наданого разом із заявою від 22.07.2015 про збільшення розміру позовних вимог, позивач здійснював нарахування штрафних санкцій і 3% річних на суму основного боргу з врахуванням курсової різниці.

Оскільки, судом відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення курсової різниці, про що суд зазначав вище, то нарахування штрафних санкцій і 3% річних потрібно здійснювати на суму основного боргу в розмірі 10627,20грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок сум пені, штрафу і 3% річних, а саме:

- розмір пені за період з 02.11.2013 (наступний день після дня остаточного розрахунку за поставлений товар згідно специфікації №1 від 17.04.2013) по 02.05.2014 складає 720,32грн;

- розмір штрафу становить 2125,44грн;

- розмір 3% річних за період з 02.11.2013 (наступний день після дня остаточного розрахунку за поставлений товар згідно специфікації №1 від 17.04.2013) по 22.07.2015 (згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог) складає 548,54грн.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

1-ий відповідач позов щодо предмету та підстав не спростував, доказів погашення заборгованості в повному обсязі не надав.

2-ий відповідач позовні вимоги щодо предмету та підстав не оспорив, у судове засідання повноважного представника не направив.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення 10627,20грн - основного боргу, 720,32грн - пені, 2125,44грн - штрафу і 548,54грн - 3% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У частині стягнення 18079,20грн основного боргу, 130,37грн пені, 3615,84грн штрафу і 933,18грн 3% річних суд відмовляє в позові.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до 2-го відповідача - Державного підприємства "Україна" з огляду на наступне.

У позовній заяві (а.с. 3-6) позивач зазначив, що договір купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 був укладений між ним та 1-им відповідачем, який діє в рамках договору про спільну діяльність від 13.04.2011, укладеного з Державним підприємством "Навчально-дослідне господарство "Україна" Державного агроекологічного університету.

Разом з тим, позивач жодної інформації стосовно договору про спільну діяльність між відповідачами надати не може, про зазначив представник позивача в судовому засіданні. Також, у наданому до суду письмовому поясненні позивача від 23.07.2015 (а.с. 62-63) вказано, що копія договору про спільну діяльність №1 від 13.04.2011 у позивача відсутня.

Проте, у матеріалах справи знаходиться копія договору №1 про спільний обробіток земельних ділянок від 13.04.2011 (а.с. 91-95), який був поданий до суду 1-им відповідачем.

Як вбачається з даного договору, його сторонами є 1-ий відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агростем" та Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство "Україна" Державного агроекологічного університету, а не Державне підприємство "Україна", яке зазначено позивачем у позовній заяві 2-им відповідачем.

Окрім того, п.5.2. договору №1 про спільний обробіток земельних ділянок від 13.04.2011 передбачено, зокрема, що Сторона-2 (так у даному договорі зазначається Товариство з обмеженою відповідальністю "Агростем") на підставі д о в і р е н о с т і здійснює всі необхідні юридичні дії і акти для досягнення поставлених договором цілей.

Однак, у матеріалах справи відсутня довіреність на уповноваження 1-го відповідача укладати договір купівлі-продажу №05-03-5 від 10.04.2013 саме на виконання договору №1 про спільний обробіток земельних ділянок від 13.04.2011.

У порядку ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на 1-го відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (12344, Житомирська область, Черняхівський район, с. Щеніїв, вул. Поліщука, буд.3; ідент. код 37376945) на користь Приватного підприємства "Марго" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Шевченка, буд. 158; ідент. код 20619598):

- 10627,20грн - основного боргу,

- 720,32грн - пені,

- 2125,44грн - штрафу,

- 548,54грн - 3% річних,

- 1827,00грн - судового збору.

3. Відмовити в позові у частині стягнення 18079,20грн основного боргу, 130,37грн пені, 3615,84грн штрафу і 933,18грн 3% річних.

4. Відмовити в задоволенні позовних вимог до Державного підприємства "Україна".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.08.15

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу, 2 - позивачу за адресою: 040, м.Київ. вул. Артема, 49, офіс 407 (рек. з пов.), 3 - ТОВ "Агростем" (рек. з пов.), 4 - ДП "Україна" (рек.з пов.)