ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Справа № 910/1428/15-г

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівБарицької Т.Л.,
Іванової Л.Б.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Артем-Агро"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 (головуючий суддя Кропивна Л.В., судді Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.)
та на рішенняГосподарського суду міста Києва від 18.02.2015 (суддя Сташків Р.Б.)
у справі№ 910/1428/15-г Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Артем-Агро"
доПублічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії"
пророзірвання третейської угоди, що викладена в п. 6.8 договору поруки № 1 від 01.08.2013, шляхом виключення вказаного пункту,
за участю представників:
позивачане з'явились,
відповідачаМаяков Д.Р.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015, позивачу відмовлено у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанк Росії" про розірвання третейської угоди, яка викладена в п. 6.8 Договору поруки №1 від 01.08.2013, шляхом виключення п. 6.8 з Договору поруки № 1 від 01.08.2013.

Не погоджуючись з даними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду і постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, зокрема положення ст. 652 ЦК України. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди не надали належної оцінки тому, що воєнні дії в зоні розташування позивача (м. Донецьк) призвели до повного блокування роботи, обмеженості пересування та пересилання кореспонденції, інформаційної та фінансової ізольованості. Позивач вказує, що, звертаючись до суду з вимогою про розірвання третейської угоди, він виходив з того, що наразі обставини змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би третейської угоди.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги (в т. ч. з урахуванням Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 №01-06/2052/14 "Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО"), проте в судове засідання представники позивача не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 01.08.2013 між Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанк Росії" (далі - відповідач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Артем-Агро" (далі - позивач, поручитель) був укладений Договір поруки № 1, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за виконання основного договору (Договору про відкриття кредитної лінії № 19-Н/13/66/КЛ-КБ від 01.08.2013) за боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех".

Відповідно до пункту 6.8 Договору сторони погодили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрації постійного діючого третейського суду від 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua. При цьому Сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати їх винесення. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору.

Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області він позбавлений можливості забезпечити належний, професійний захист своїх інтересів і при укладанні договору поруки він не міг передбачити проведення антитерористичної операції (АТО). Також позивач вказував, що наразі відсутній поштовий та залізничний зв'язок з містом Донецьком. У зв'язку з викладеним на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України позивач просив розірвати третейську угоду, викладену у Договорі поруки № 1 від 01.08.2013 (п. 6.8).

Колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для розірвання третейської угоди, викладеної у формі третейського застереження, у зв'язку зі зміною істотних обставин за правилами ст. 652 ЦК України.

Третейське застереження за своєю суттю є автономною угодою сторін.

Розгляд спору у третейському суді є наслідком реалізації принципу свободи договору. Притаманний цивільним правовідносинам принцип диспозитивності, в силу якого громадяни та юридичні особи набувають та здійснюють свої цивільні права своєю волею і в своєму інтересі, є вільними у визначенні ними своїх прав та зобов'язань на підставі договору і у визначенні будь-яких його умов, які не суперечать законодавству, поширюється і на процесуальні відносини, пов'язані з розглядом у суді спорів, що виникають в процесі здійснення вказаними особами підприємницької або іншої не забороненої законом комерційної діяльності.

Оскільки диспозитивність у цивільному та господарському судочинстві означає, що процесуальні відносини виникають, змінюються або припиняються за ініціативою безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, то це ж правило поширюється і на процесуальні правовідносини, що виникають у зв'язку з оскарженням/розірванням третейського застереження, адже в основі цих процесуальних відносин лежить договір, згідно з яким сторони довіряють захист своїх цивільних або господарських прав обраному ними третейському суду і визнають його рішення.

Відповідно до п. 4.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Сторони, укладаючи угоду про передачу спору на розгляд третейському суду, припускають, що наявний між ними спір буде вирішуватися недержавним судом, рішення якого визнають обидві сторони і будуть його виконувати добровільно.

Згідно з п. 51 Регламенту Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється за останнім відомими місцем проживання чи за юридичною адресою або за місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення.

Отже, для своєчасного отримання повідомлення про засідання, позивач має можливість повідомити Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" свою фактичну адресу або інші засоби зв'язку з позивачем .

У будь-якому випадку знаходження особи у зоні проведення АТО однаковою мірою впливає на розгляд спорів за її участю державними чи недержавними судами України.

Вказана обставина (проведення АТО) не зачіпає процесуальних прав учасників процесу, адже розгляд спору третейським чи державним судом відбувається поза зоною проведення АТО.

До того ж при вирішенні спорів про розірвання договору у зв'язку зі зміною істотних обставин слід враховувати положення ч. 2 ст. 652 ЦК України і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин, а саме: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Однак позивач наявності усіх чотирьох умов для розірвання третейського угоди у формі третейського застереження не довів.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних дій касаційної інстанції, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, колегія суддів відхиляє всі інші доводи скаржника, які фактично зводяться до переоцінки доказів та необхідності додаткового встановлення обставин справи, а також на довільному тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок судів про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановленої у справі постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Артем-Агро" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 у справі № 910/1428/15-г - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіТ.Л. Барицька
Л.Б. Іванова