КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Справа№ 927/370/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Майданевича А.Г.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - ОСОБА_2 ( довір. від 18.09.12);

ОСОБА_3 ( довір. від 25.06.15);

Від відповідача - Голован О.Г. ( довір. №773 від 20.03.15);

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

на рішення господарського суду Чернігівської області від 12.05.2015

у справі № 927/370/15 (суддя Бобров Ю.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2015р. у справі №927/370/15 у позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що укладення сторонами Додаткового договору № 15 від 01.01.2007 було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та з метою приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вже існуючого договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2015р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що суд не взяв до уваги, що додатковий договір №15 насправді є самостійним правочином, на підставі якого відбулась зміна орендодавця. Оскільки оспорюваний правочин укладено на строк більш ніж три роки , то він підлягав нотаріальному посвідченню.

Скаржник зазначає й про те, що при підписанні оспорюваного правочину з боку відповідача не було надано жодного документа, який би засвідчував наявність у нього права виступати орендодавцем нерухомого майна замість Міністерства оборони України.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Між Міністерством оборони України в особі Головного Квартирно - експлуатаційного управління Міністерства Оброни України, як орендодавцем та приватним підприємцем ОСОБА_5, як орендарем, 12.06.2002 укладено договір оренди №101/2002/ГоловКЕУ нерухомого військового майна, розташованого в АДРЕСА_1, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 313,56 кв.м., що знаходиться на балансі Лубенської КЕЧ району, вартість якої визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою 21809,00 грн.

Пунктами 2.1.,2.2. договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

06.06.2002 між Лубенською КЕЧ району та ПП ОСОБА_5 підписано акт прийому передачі нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в оренду, згідно якого Лубенською КЕЧ району було передано, а ПП ОСОБА_5 прийнято в оренду нежитлове приміщення АДРЕСА_1, площею 313,56 кв.м., вартістю 21809,00 грн. Акт затверджений начальником КЕУ ПОК 10.06.2002.

Згідно п. 2.3. договору, назване в п. 1.1. нерухоме майно орендодавець передає орендарю для розміщення кафе - 100 кв.м., магазину промислових товарів - 25 кв.м., надання побутових послуг - 32,84 кв.м. та підсобні приміщення - 155,72 кв.м.

Відповідно до п. 2.4. договору, передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за методикою, затвердженою Кабінетом міністрів України.

Згідно п.п. 2.5.,2.6. договору, у разі припинення цього договору, майно повертається орендодавцю (балансоутримувачу) в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Орендодавець (балансоутримувач) повинен скласти акт приймання-передачі та прийняти майно протягом одного місяця. Орендар повертає майно орендодавцю (балансоутримувачу) аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта прийняття-передачі.

В п.3.4 договору сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Господарським судом Чернігівської області встановлено, що Міністерством оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, що діє на підставі Положення про Головне КЕУ Збройних сил України (пункт 7), затвердженого наказом Міністра оборони України від 02.02.2005 № 91, враховуючи отримані з 29.03.2007 по 18.05.2007 погодження регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області розрахунків орендної плати до додаткових договорів, на виконання статті 118 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1846 "Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна", надано дозвіл начальнику КЕВ м. Чернігів, який діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію КЕВ суб'єктом господарської діяльності у Збройних силах України від 02.06.2003 № 768, на укладення додаткових договорів до вже існуючих договорів оренди, зокрема, до Договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ (Лист ГоловКЕУ м. Київ № 303/1/6/224 від 25.05.2007), що спростовує доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що при підписанні оспорюваного правочину з боку відповідача не було надано жодного документа, який би засвідчував наявність у нього права виступати орендодавцем нерухомого майна замість Міністерства оборони України.

Отже, між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Чернігів, як орендодавцем, та приватним підприємцем ОСОБА_5, як орендарем, укладено Додатковий договір № 15 від 01.01.2007 до договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002 нерухомого військового майна, розташованого в АДРЕСА_1, яким внесені зміни до Договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002, зокрема до п.3.1 розділу 3, який викладено в новій редакції щодо розміру та порядку сплати орендної плати; до п.10.1, який викладено в новій редакції щодо строку початку дії основного договору.

Так, у Додатковому договорі сторони визначили, що всі інші розділи та пункти договору, не порушені цим Додатковим договором, залишаються незмінними. Тобто Додатковий договір і додатки до нього є невід'ємною і складовою частиною договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002.

Згідно змісту вищевказаного листа ГоловКЕУ № 303/1/6/224 від 25.05.2007 та преамбули Додаткового договору, підставами для внесення змін до договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002 було виконання вимог ст.118 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1846 "Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна", про що сторонами погоджено в п.3.4 договору №101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002р.

У ст. 118 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" визначено, що оскільки плата за оренду державного та комунального майна визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідні договори, укладені до 01.01.2007 у шестимісячний строк підлягали обов'язковому перегляду.

Постановою КМ України від 27.12.2006 № 1846 були внесені зміни до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМ України від 04.10.1995 № 786.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що укладення сторонами Додаткового договору № 15 від 01.01.2007 було здійснено відповідно до вимог Закону, з метою приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вже існуючого Договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002.

Дозвіл начальнику КЕВ м. Чернігів на укладення додаткових договорів до вже існуючих договорів, зокрема до Договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002, було надано Міністерством оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, враховуючи отримані у період з 29.03.2007 по 18.05.2007 погодження регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області розрахунків орендної плати до додаткових договорів.

Згідно приписів ст.632 ЦК України та ст.21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" розмір орендної плати в договорі встановлюється за домовленістю сторін і може бути змінено за погодженням сторін або у випадках та на умовах, встановлених законом.

Крім того, у п.3.4 договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002 сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

На момент укладення договору оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002 був чинним Цивільний кодекс УРСР, який не передбачав обов'язку нотаріального посвідчення договорів майнового найму, отже є необґрунтованими доводи позивача про те, що оскільки оспорюваний правочин укладено на строк більш ніж три роки , то він підлягав нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.9 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, до договорів, що були укладені до 01.01.2004 і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 22.11.2012 по справі № 5028/2/66-2/71/2012, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2013 по справі № 5028/2/66-2/71/2012, встановлений факт, що договір оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002 припинив свою дію з 12.06.2012, а рішенням господарського суду Чернігівської області від 03.09.2013 по справі № 927/749/13, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 по справі № 927/749/13 витребувано від ПП ОСОБА_5 та повернуто в користування Квартирно-експлуатаційному відділу м. Чернігів орендоване позивачем за договором оренди № 101/2002/ГоловКЕУ від 12.06.2002 нерухоме майно.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2015р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.05.2015р. у справі №927/370/15 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/370/15.

Повний текст постанови складено та підписано 05.08.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.Г. Майданевич

Л.Г. Сітайло