ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2015 року Справа № 5013/233/12

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Широбокової Л.П., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

представники сторін

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №29 від 30.07.15;

від відповідача-1: не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача-2: Скляр Ю.А. заступник начальника юридичного управління, довіреність №37/12/23/1 від 01.07.15;

від третьої особи-1: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1 від 05.03.01;

від третьої особи-2: не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від третьої особи-3: не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від ВПВР ДВС ГУЮ у Кіровоградській області: не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Олександрійської міської ради на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року, прийнятої за результатами розгляду скарги на неправомірні дії державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області у справі №5013/233/12:

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш", м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача-1: виконавчого комітету Олександрійської міської ради, м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача-2: Олександрійської міської ради, м. Олександрія Кіровоградської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: ОСОБА_1, м. Олександрія Кіровоградської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Комунальне підприємства "Житлогосп", м. Олександрія Кіровоградської області

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради, м. Олександрія Кіровоградської області

про скасування рішення, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року Олександрійська міська рада Кіровоградської області звернулася до господарського суду Кіровоградської області зі скаргою №103/5/23/1 від 11.03.2015 на неправомірні дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області у справі №5013/233/12, в якій просила:

- визнати незаконними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. щодо складання акту вилучення у боржника предметів зазначених у рішенні суду від 10.03.2015 року;

- визнати акт заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. про вилучення у боржника предметів зазначених у рішенні суду від 10.03.2015 року - недійсним;

- визнати незаконними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. щодо складання акту про передачу зазначеного у рішенні суду майна стягувачу від 10.03.2015 року;

- визнати акт заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. про передачу зазначеного у рішенні суду майна стягувачу від 10.03.2015 року - недійсним.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року у справі №5013/233/12 (головуючий суддя Змеул О.А., судді: Тимошевська В.В., Шевчук О.Б.) скаргу Олександрійської міської ради № 103/5/23/1 від 11.03.2015 на неправомірні дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області щодо виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2015 рокуу справі №5013/233/12 залишити без задоволення.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що боржником не виконаний наказ господарського суду у встановлений строк для самостійного виконання, що підтверджується актом державного виконавця від 10.03.2015 року складеним зі слів міського голови Олександрійської міської ради Цапюка С.К. та представника Олександрійської міської ради за довіреністю №6/12/06/1 від 05.01.2015 року Купченко О.П, у зв'язку з чим державним виконавцем 10.03.2015 року розпочато примусове виконання рішення суду.

Місцевий господарський суд зазначив, що вилучення та передання представнику стягувача ОСОБА_1 10.03.2015 року майна у кількості 37 найменувань згідно переліку рішення суду, у тому числі, нерухомого майна, про що складені відповідні акти, відповідають приписам пункту 3 частини 1 статті 32 Закону України "Про виконавче провадження".

Місцевим господарським судом відхилені доводи скаржника про те, що державним виконавцем порушені норми пункту 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не повернуто стягувачу виконавчий документ після того як був складений акт про відсутність майна, переліченого в наказі, за адресою: АДРЕСА_1. Так, у рішенні господарського суду, виконання якого здійснювалось державною виконавчою службою, господарський суд дійшов до висновку, що рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 01 листопада 2012 року №709-713, від 08 листопада 2012 року №759-765, від 15 листопада 2012 року №789-795, від 22 листопада 2012 року №816-820 про виділ зі складу об'єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 частки цілісного майнового комплексу та створення окремих об'єктів нерухомості за адресами: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4 не свідчать про припинення існування спірного об'єкта в натурі на момент винесення рішення у даній справі, оскільки вказані рішення прийнято виконавчим комітетом в період дії арешту нерухомого майна, що накладений ухвалою господарського суду у даній справі від 12 лютого 2012 року, та документально підтверджені відомості щодо перебудови, перепланування чи реконструкції зазначених у рішенні об'єктів відсутні.

Також, місцевим господарським судом відхилені доводи скаржника про те, що деяке вилучене державним виконавцем майно належить не боржнику, а іншим особам, з тих підстав, що інші юридичні чи фізичні особи, які не є сторонами виконавчого провадження у даній справі, мають право відповідно до положень статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Олександрійська міська рада звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- прийняти до розгляду апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року по справі №5013/233/12;

- скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року по справі №5013/233/12;

- визнати незаконними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. щодо складання акту вилучення у боржника предметів зазначених у рішенні суду від 10.03.2015 року;

- визнати акт заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. про вилучення у боржника предметів зазначених у рішенні суду від 10.03.2015 року - недійсним;

- визнати незаконними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. щодо складання акту про передачу зазначеного у рішенні суду майна стягувачу від 10.03.2015 року;

- визнати акт заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Санкаускас Н.В. та старшого державного виконавця Борисенко Л.П. про передачу зазначеного у рішенні суду майна стягувачу від 10.03.2015 року - недійсним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала місцевого господарського суду є передчасною, необґрунтованою та помилковою, тому підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що 10.03.2015 року в адміністративній будівлі за адресою: м. Олександрія, пр. Леніна, 59 державною виконавчою службою за участю міського голови був складений акт про відсутність майна (рухомого та нерухомого), яке перелічене в рішенні суду та судовому наказі за адресою: АДРЕСА_1, який був підписаний державним виконавцем та представником боржника. Враховуючи, що державним виконавцем складений акт про відсутність майна (рухомого та нерухомого), яке перелічене в рішенні суду та судовому наказі за адресою: АДРЕСА_1, державний виконавець повинен був винести постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі статті 47 Закону України "Про виконавче провадження". Вчинені подальші виконавчі дії після складення акту про відсутність майна від 10.03.2015 року апелянт вважає незаконними.

Апелянт зазначає, що згідно рішень виконавчого комітету Олександрійської міської ради, які містяться в матеріалах справи та про які зазначено у зведеному акті оцінки будівель та споруд, який оглядався державними виконавцями під час проведення виконавчих дій, цілісний майновий комплекс по АДРЕСА_1 був поділений на окремі об'єкти нерухомого майна з присвоєнням відповідних (різних) адрес та з подальшим оформленням права комунальної власності на ці об'єкти. На момент вчинення оскаржуваних виконавчих дій за адресою, яка значиться у рішенні та наказі суду (вул. Нагорна, 106) знаходиться тільки один об'єкт нерухомого майна - мазутосховище, відносно якого і мало б здійснюватись виконавче провадження. Однак, в результаті вчинення оскаржуваних виконавчих дій, нерухоме майно, яке вилучене у Олександрійської міської ради та передане ВАТ "Завод "Агромаш" не знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто державною виконавчою службою вилучене майно, яке не було зазначено у рішенні та наказі суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2015 року апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року у справі №5013/233/12 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий колегії суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Кузнєцов В.О., розгляд скарги призначений у судове засідання на 30.07.2015 року.

Розпорядженням голови суду від 29.07.2015 року у зв'язку із виходом з відпустки судді Чередка А.Є. та перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А. - членів постійно діючої колегії суддів, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Чередка А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року у справі №5013/233/12 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Чередка А.Є.

У судове засідання, яке відбулося 30.07.2015 року представник Олександрійської міської ради апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулось 30.07.2015 року, ОСОБА_1 брав участь як представник позивача та третя особа, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, однак письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представники виконавчого комітету Олександрійської міської ради, Комунального підприємства "Житлогосп", Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради у судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвал), які отримані представниками завчасно.

Представник Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

У судовому засіданні 30.07.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2014 року (головуючий суддя Тимошевська В.В., судді Колодій С.Б., Поліщук Г.Б.) у справі №5013/233/12, яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 року залишено без змін:

- припинено провадження у справі в частині скасування рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 12.12.2011 року №984;

- визнано за Відкритим акціонерним товариством "Завод "Агромаш" право власності на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та витребувано з незаконного володіння з комунальної власності Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш" цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно переліку;

- стягнуто з Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш" 3 616,75 грн. судового збору;

- стягнуто з Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь Олександрійської міської ради 2 469,75 грн. судового збору.

19.02.2015 року на виконання рішення господарського суду були видані накази №5013/233/12.

На підстави заяви Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш" 27.02.2015 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження ВП №46689781 з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2015 року №5013/233/12 про визнання за Відкритим акціонерним товариством "Завод "Агромаш" права власності на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та витребування з незаконного володіння з комунальної власності Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш" цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно переліку.

Відповідно до пункту 2 вказаної постанови боржнику наданий строк для самостійного виконання рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови (а.с. 26-65, том 11).

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлено на адреси Олександрійської міської ради та Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш" згідно супровідних листів від 27.02.2015 року за вих. №2147, 2148 (а.с. 25, том 11).

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2015 року отримано Олександрійською міською радою 03.03.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24, том 11).

Постановою начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 05.03.2015 року утворено виконавчу групу для здійснення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №5013/233/12 від 19.02.2015 року про визнання за Відкритим акціонерним товариством "Завод "Агромаш" права власності на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та витребування з незаконного володіння з комунальної власності Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь Відкритого акціонерного товариства "Завод "Агромаш" цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно переліку.

Олександрійська міська рада листом за вих. №101/5/23/1 від 06.03.2015 року повідомила Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, що майно (рухоме та нерухоме), яке перелічене в рішенні суду та в судовому наказі за адресою: АДРЕСА_1 згідно інвентарних відомостей та по факту за вказаною адресою не перебуває (а.с. 81, том 11).

10.03.2015 року складений акт державного виконавця, яким встановлено, що станом на 10.03.2015 року рішення суду №5013/233/12 не виконано, а саме перелічене у рішенні суду та в судовому наказі за адресою: АДРЕСА_1 майно по факту за вказаною адресою не перебуває, про що надано пояснення за вих. №101/5/23/1 від 06.03.2015 року (а.с. 80, том 11).

10.03.2015 року складені акти вилучення у боржника предметів зазначених у рішенні суду та акти передачі зазначеного у рішенні суду майна стягувачу.

На вказаних актах міститься зауваження представника боржника про те, що вказане в актах майно вилучене з комунальної власності за адресами іншими, ніж вказано у судовому рішенні та судовому наказі, будівлі не ідентифіковані, по АДРЕСА_1 майно відсутнє.

Олександрійська міська рада (апелянт) вважає дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області щодо складення акту про вилучення майна у боржника та складення акту про передачу майна стягувачу від 10.03.2015 року незаконними, а вказані акти недійсними.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки (частина 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання Заходами примусового виконання рішень є: 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні (пункт 3 частини 1 статті 32 Закону України "Про виконавче провадження").

Матеріалами виконавчого провадження, копії якого містяться в матеріалах справи (а.с. 5-247, том 11) підтверджується, що державним виконавцем наданий строк для самостійного виконання рішення суду - до семи днів з моменту винесення постанови. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№46689781 від 27.02.2015 року отримано боржником (Олександрійською міською радою) 03.03.2015 року.

10.03.2015 року Олександрійською міською радою надані до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області пояснення (лист за вих. №101/5/23/1 від 06.03.2015 року) про те, що майно (рухоме та нерухоме), яке перелічене в рішенні суду та в судовому наказі за адресою: АДРЕСА_1 згідно інвентарних відомостей та по факту за вказаною адресою не перебуває. Зазначені обставини зафіксовані в акті державного виконавця від 10.03.2015 року (а.с. 82, том 11).

Олександрійська міська рада вважає, що вказаним актом державного виконавця зафіксовано відсутність майна у боржника що є підставою для повернення виконавчого документу (наказу) стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, відхилив зазначені доводи скаржника з тих підстав, що актом державного виконавця від 10.022015 року зафіксовано лише факт невиконання рішення суду та зазначені пояснення, які надані боржником в листі за вих. №101/5/23/1 від 06.03.2015 року.

Враховуючи, що боржником самостійно рішення суду не виконано державним виконавцем 10.03.2015 року розпочато примусове виконання рішення суду, а саме вилучено та передано представнику стягувача ОСОБА_1 майно у кількості 37 найменувань згідно переліку рішення суду, у т.ч. нерухомого майна, про що складено відповідні акти, копії яких направлено боржнику.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що вказані дії (вилучення майна на у боржника та передача його стягувачу) є заходами примусового виконання наказу суду, які передбачені пунктом 3 частини 1 статті 32 Закону України "Про виконавче провадження."

Доводи Олександрійської міської ради про те, що державний виконавець порушив норми пункту 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: не повернув стягувачу виконавчий документ після того як був складений акт про відсутність майна, переліченого в наказі, за адресою: АДРЕСА_1, спростовуються матеріалами справи та відхиляються з таких підстав.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4.11.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 (надалі - Інструкція) виконавчий документ, який прийнятий державним виконавцем до виконання, і за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо в боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у абзацах третьому - сьомому пункту 4.11.1 цієї Інструкції, державний виконавець складає акт.

Акт має бути перевірений начальником відповідного органу державної виконавчої служби на предмет правильності вказаних у ньому відомостей, у т. ч., чи вжиті державним виконавцем усі необхідні заходи щодо розшуку майна боржника, правильності оформлення опису й оцінки майна з залученням до цього сторін або їх представників, його схоронності на день складання акта тощо. Уразі потреби при такій перевірці може бути викликаний і опитаний стягувач, чи немає в нього відомостей щодо наявності в боржника майна, не виявленого державним виконавцем при проведенні опису (пункт 4.11.2 Інструкції).

Матеріалами справи підтверджується, що складений акт державного виконавця від 10.03.2015 року не є актом, що підтверджує відсутність майна у боржника, у цьому акті зафіксовано лише факт невиконання рішення суду та зафіксовані пояснення, які надані боржником в листі за вих. №101/5/23/1 від 06.03.2015 року (а.с. 82, том 11), тобто відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи апелянта про те, що цілісний майновий комплекс по АДРЕСА_1 був поділений на окремі об'єкти нерухомого майна з присвоєнням їм відповідних адрес та з подальшим оформленням права комунальної власності територіальної громади м. Олександрії на ці об'єкти відповідно до наявних у справі рішень виконавчого комітету Олександрійської міської ради, тому нерухоме майно, яке було вилучено у Олександрійської міської ради та передано представнику ВАТ "Завод Агромаш", є комунальною власністю територіальної громади м. Олександрії, має юридичні адреси (місцезнаходження), які присвоювалися йому на підставі відповідних рішень органу місцевого самоврядування, які є чинними та не скасованими в установленому законом порядку, відхиляються з таких підстав.

У рішенні господарського суду Кіровоградської області у справі №5013/233/12, оскарження дій з приводу виконання якого відбувається, господарський суд дійшов до висновку, що рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 01 листопада 2012 року №709-713, від 08 листопада 2012 року №759-765, від 15 листопада 2012 року №789-795, від 22 листопада 2012 року №816-820 про виділ зі складу об'єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 частки цілісного майнового комплексу та створення окремих об'єктів нерухомості за адресами: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4 (тобто ті, на які посилається боржник в процесі здійснення виконавчого провадження) не свідчать про припинення існування спірного об'єкта в натурі на момент винесення рішення у даній справі, оскільки вказані рішення прийнято виконавчим комітетом в період дії арешту нерухомого майна, що накладений ухвалою господарського суду у даній справі від 12 лютого 2012 року, та документально підтверджені відомості щодо перебудови, перепланування чи реконструкції зазначених у рішенні об'єктів відсутні.

У постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року, якою рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2014 року залишено без змін, міститься висновок про те, що право приватної власності Відкрите акціонерне товариство "Завод" Агромаш" на цілісний майновий комплекс в АДРЕСА_1 набув у результаті приватизації державного майна, це право було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно та вказана реєстрація передувала реєстрації, переходу права власності на вказаний комплекс до територіальної громади м. Олександрія в особі Олександрійської міської ради, відомості про реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс АДРЕСА_1 за будь-якою іншою особою в матеріалах справи та у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Крім того, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19 вересня 2012 року у справі №5013/353/12, яке набрало законної сили, скасовано рішення сесії Олександрійської міської ради №399 від 25 листопада 2011 року "Про прийняття до комунальної власності цілісного майнового комплексу Відкритого акціонерного товариства "Завод" Агромаш".

З наведеного вбачається, що Олександрійська міська рада під час вчинення виконавчих дій надає пояснення щодо відсутності цілісного майнового комплексу в АДРЕСА_1 (оскільки відбувся його поділ на окремі об'єкти нерухомого майна з присвоєнням інших поштових адрес) ті самі, що вже були предметом дослідження під час розгляду справи по суті, та яким вже надано оцінку як місцевим господарським судом так і апеляційним господарським судом та Вищим господарським судом України.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2014 року, яким спростовані доводи Олександрійської міської ради про відсутність цілісного майнового комплексу в АДРЕСА_1 в результаті поділу на окремі об'єкти нерухомого майна з присвоєнням інших поштових адрес, залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2015 року.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо посилання скаржника на те, що деяке вилучене державним виконавцем майно належить не боржнику, а іншим особам, необхідно зазначити наступне.

Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (пункт 9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 " Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до пункту 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 " Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання незаконними дії державної виконавчої служби та, відповідно, відхилення скарги Олександрійської міської ради на неправомірні дії державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області у справі №5013/233/12.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення (ухвали) суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на відповідача-2 (апелянта).

Керуючись статтями 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року у справі №5013/233/12 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 року у справі №5013/233/12 залишити без змін.

Повна постанова складена 31.07.2015 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя А.Є. Чередко