РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №910/13178/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Спецресурс»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхові

гарантії»

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг»

Про стягнення 71 957,81 грн.

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача - Гук О.М. дов. №02 від 08.04.2015р.

від відповідача - Косач Г.А. дов. №б/н від 19.06.2015р.

від третьої особи - Антощук Е.І. дов. №б/н від 06.05.15р.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Спецресурс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхові гарантії» про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 71 957,81 грн., крім того просив судові витрати у розмірі 1 827,00 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер АA7696OA, у розмірі 82 191,66 грн. Цивільно-правова відповідальність за пошкодження транспортного засобу, застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страхові гарантії» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №000771/01/4_КВ від 28.07.2014, яке здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 9 822,85 грн., у результаті чого позивач вказує на існування заборгованості за вирахуванням франшизи у розмірі 71 957,81 грн., у зв'язку з переходом до нього права власності на застрахований транспортний засіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 порушено провадження у справі №910/13178/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український лізинг»,та призначено розгляд справи на 22.06.2015.

18.06.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив №86 від 17.06.2015 на позовну заяву, відповідно до якого просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 розгляд справи №910/13178/15 відкладався на 22.07.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання 22.07.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 22.07.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у судове засідання 22.07.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких зазначив, що не вбачає порушень прав позивача.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/13178/15.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22.07.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» (далі - Лізингодавець, Третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Спецресурс» (далі - Лізингоодержувач, Позивач) укладено Генеральний договір фінансового лізингу №102 (далі - Договір лізингу), предметом якого є транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер АA7696OA.

Відповідно до п. 8.1. Договору лізингу Лізингодавець бере на себе зобов'язання застрахувати предмет лізингу в страховій компанії за своїм вибором та за власний кошт на строк: з моменту переходу до Лізингодавця права власності по договору поставки до закінчення строку лізингу по Договору лізингу.

Згідно з п. 8.2. Договору лізингу Лізингодавець протягом п'яти робочих днів з моменту здійснення страхування предмета лізингу надає Лізингоодержувачу інформацію про страховика, його контакти, а також повідомити суттєві умови такого договору страхування. У разі вимоги чинного законодавства України щодо обов'язкової наявності оригіналу страхового сертифікату/полісу/договору страхування разом з предметом лізингу, то Лізингодавець передає Лізингоодержувачу оригінал відповідного документу.

Пунктом 8.8. Договору лізингу встановлено, що у разі пошкодження предмету лізингу чи його частин, відновлення предмету лізингу до первісного стану відбувається за рахунком страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2014 на виконання умов п. 8.1. Договору лізингу між Лізингодавцем (Страхувальником) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Страхові гарантії» (далі - Страховик, Відповідач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №000771/01/4_КВ, відповідно якого Страховик застрахував майнові інтереси Вигодонабувача - ПАТ «Укрбізнесбанк», пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Volkswagen Passat», (далі - застрахований ТЗ), державний реєстраційний номер АA7696OA.

06.10.2014 по бул. Лесі Українки, 12 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю наземного транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер АA7696OA, який на момент ДТП був предметом лізингу за Генеральним договором фінансового лізингу №102 від 26.06.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» (далі - Лізингодавець, Третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Спецресурс» (далі - Лізингоодержувач, Позивач), та транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер АЕ6819НІ, під керуванням п. Дрюченко Яни Валеріївни.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05.11.2014 у справі №757/30235/14-п встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил дорожнього руху України водієм п. Дрюченко Яною Валеріївною у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом накладення штрафу в сумі 340,00 грн.

Внаслідок зазначеного вище ДТП транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер АA7696OA отримав механічні пошкодження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до звітів №С14-563 від 27.10.2014, №С14-564 від 27.10.2014, №С14-565 від27.10.2014, наданих ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого в результаті його пошкодження при ДТП становить за звітом:

- №С14-563 від 27.10.2014 - 17 646,43 грн.;

- №С14-564 від 27.10.2014 - 5 629,12 грн.;

- №С14-565 від27.10.2014 - 1 998,64 грн.

Згідно з виставленими ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» рахунками №С4234724-1 від 07.10.2014, №С4234722-1 від 07.10.2014, №С4234725-1 від 07.10.2014 вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням ПДВ склала 54 871,34 грн., а саме, за рахунком:

- №С4234724-1 від 07.10.2014- 10 202,18 грн.;

- №С4234722-1 від 07.10.2014 - 32 138,86 грн.;

- №С4234725-1 від 07.10.2014 - 12 530,30 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №000771/01/4_КВ від 28.07.2014, повідомлень №1717, №1718, №1719 від 08.10.2014 про настання страхового випадку, листів Вигодонабувача №60.1522 від 17.11.2014, №60.1521 від 17.11.2014, №60.1520 від 17.11.2014 про спрямування страхового відшкодування, страхових актів №1781 від 01.12.2014, №1782 від 01.12.2014, №1783 від 01.12.2014, здійснив на користь ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» перерахування коштів за проведений ремонт на загальну суму 9 822,85 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1060 від 01.12.2014 на суму 6 088,17 грн., №1061 від 01.12.2014 на суму 3 264,89 грн., №1062 від 01.12.2014 на суму 496,79 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2015 між Позивачем та Третьою особою укладено Акт про повне виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором лізингу, відповідно до якого Позивач набув право власності на предмет лізингу - транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер АA7696OA.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що Позивач, як новий власник застрахованого ТЗ, звернувся до ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» з приводу проведення ремонту, на підставі чого ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» було виставлено рахунки №С4234724-4 від 08.04.2015, №С4234722-4від 08.04.2015, №С4234725-4 від 08.04.2015 на загальну суму 82 191,66 грн., з яких Відповідачем оплачено 9 822,85 грн., у результаті чого Позивач вказує на існування заборгованості за вирахуванням франшизи у розмірі 71 957,81 грн.

Судом не приймаються твердження Позивача про те, що останній є стороною Договору страхування на підставі переходу права власності на об'єкт лізингу та має право на відшкодування розміру відновлювальних робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодержателем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Передача права власності на об'єкт договору лізингу є підтвердженням факту припинення договірних зобов'язань саме за Договором лізингу, а не слугує підствою правонаступництва за Договором страхування, оскільки останній є окремим та самостійним цивільно-правовим договором, Вигодонабувачем за яким залишається ПАТ «Укрбізнесбанк».

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Матеріалами справи підтверджується виконання Позивачем своїх зобов'зань за Договором страхування на підставі виставлених ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» рахунків №С4234724-1 від 07.10.2014, №С4234722-1 від 07.10.2014, №С4234725-1 від 07.10.2014.

Відповідно до ч. 1ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Звідси, факт виставлення ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» нових рахунків від 08.04.2015 щодо проведення ремонту застрахованого ТЗ в результаті ДТП судом до уваги не приймається та відхиляється, оскільки станом на 01.12.2014 (дата здійснення страхового відшкодування) зобов'язання Позивача було виконане і, відповідно, є таким, що припинилося.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не були надані суду належні та допустимі докази на підтвердження викладеного в позові.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, у якому відмовлено у задоволенні позовних вимог, покладаються на Позивача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Дата складання повного тексту рішення 29.07.2015.

Cуддя А.В.Яковенко