ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.15р. Справа № 904/4094/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Нафтогазова компанія", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру "Січ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 19 116 грн. 71 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Східна Нафтогазова компанія" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру "Січ" заборгованість в розмірі 19 116 грн. 71 коп., з яких: 15 800 грн. 00 коп. - основний борг, 2 355 грн. 72 коп. - пеня, 960 грн. 99 коп. - 20% річних, відповідно до умов договору купівлі-продажу пального та його передачі за бланками-дозволами внутрішнього обігу від 04.12.2013р. № 0412/3.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за вказаним договором, укладеним між позивачем та ТОВ ВКЦ „КРоК". Водночас, позивач зазначає, що згідно витягу з ЄДРЮОФОП від 31.03.2015р. 19.11.2014р. до реєстру внесені зміни щодо найменування відповідача з ТОВ ВКЦ „КРоК" на ТОВ ВКЦ „Січ" ().

Відповідач явку свого повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

21.07.2015р. на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач уточнив найменування відповідача, у зв'язку із скасуванням реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції реєстраційної дії від 19.11.2014р. щодо зміни найменування ТОВ ВКЦ „КРоК" на ТОВ ВКЦ „Січ", згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015р. у справі № 904/1252/15. Відповідно до наданого позивачем витягу з ЄДРЮОФОП від 17.07.2015р. за кодом зареєстроване ТОВ ВКЦ „КРоК".

Представник позивача в судове засідання 28.07.2015р. не з'явився; надав заяву від 17.07.2015р. про розгляд справи без участі представника ТОВ „Східна нафтогазова компанія".

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

04.12.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Східна Нафтогазова компанія" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним центром "КРоК" (покупець) укладений договір купівлі-продажу пального та його передачі за бланками-дозволами внутрішнього обігу №0412/3 (надалі-Договір), відповідно до умов якого, в порядку і на умовах, визначених договором, продавець зобов'язується передати певну кількість пального у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти пальне і сплатити за нього певну грошову суму (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору цей договір вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами та є чинним протягом 1 (одного) календарного року, а в частині розрахунків - до повного їх завершення.

Згідно п.2.1 Договору ціна та загальна вартість пального визначається у рахунках на плату його вартості та у видаткових документах, що надаються продавцем покупцю в порядку та на умовах, визначених Договором, котрі являються специфікацією в розумінні ст.. 266 Господарського кодексу України та складають невід'ємну частину даного Договору. Сторони дійшли взаємної згоди вважати, що в день підписання покупцем видаткових документів - він отримав від продавця оригінал рахунку на оплату вартості прийнятого пального.

За умовами п.2.2 Договору ціна на пальне формується на підставі затверджених цін продавця, що діють станом на момент складання видаткових документів на пальне та рахунків на оплату його вартості.

Відповідно до п. 4.1 Договору порядок оплати: відстрочка платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю 100% вартості прийнятого пального у строк 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання видаткових документів та отримання відповідного рахунку на оплату, шляхом перерахування грошових кошів на поточний банківський рахунок продавця.

Згідно до п. 4.2 Договору усі розрахунки за Договором здійсниться в національній валюті України.

На виконання умов Договору позивач передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 15 800 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною № СН-0002241 від 15.12.2014р.

Відповідач в порушення приписів п. 4.1 Договору свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті не здійснив, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 15 800 грн. 00 коп.

Згідно до п. 8.3 Договору у випадку несвоєчасного проведення розрахунків, згідно умов даного Договору, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 20% річних від суми простроченого платежу.

Відповідно до розрахунку позивача розмір пені становить 2 355 грн. 72 коп. за період з 16.01.15р. по 06.05.15р. та 20% річних в розмірі 960 грн. 99 коп. за вказаний період

Заборгованість відповідача підтверджується договором, видатковою накладною, рахунком-фактурою, двостороннім актом звірки взаєморозрахунків станом на 25.03.2015р., обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу пального, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст.ст. 9, 16, 549-551, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 20, 216-220 та 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що розрахунок пені та відсотків річних відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Договору.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої обов'язки щодо оплати отриманого товару, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 800 грн.00 коп. основного боргу, 2 355 грн. 72 коп. пені та 960 грн. 99 коп. 20% річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Водночас, господарський суд зазначає про наявність підстав для заміни первісного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру "Січ" на Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру "КРоК", у зв'язку зі зміною найменування, з огляду на наступне.

Згідно відповіді відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 24.07.2015р. № 11/27-821, наданої на запит суду від 16.07.2015р., реєстраційна дія 8007069 „Держана реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" від 19.11.2014р. відносно юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру „КРоК" () була скасована 14.07.2015р. на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015р. по справі № 904/1252/15.

Вказане підтверджується також витягом з ЄДРЮОФОП від 17.07.2015р., наданим позивачем в матеріали справи, відповідно до якого станом 17.07.2015р. за кодом зареєстроване ТОВ ВКЦ „КРоК".

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Замінити відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційний центр "Січ" () на Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру "КРоК" ().

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного центру "КРоК" (49089, м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, буд. 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Нафтогазова компанія" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Мечнікова, б. 10-б, оф. 301, ) 15 800 грн. 00 коп. (п'ятнадцять тисяч вісімсот грн. 00 коп.) основного боргу, 2 355 грн. 72 коп. (дві тисячі триста п'ятдесят п'ять грн. 72 коп.) пені, 960 грн. 99 коп. (дев'ятсот шістдесят грн. 99 коп.) 20% річних, 1 827 грн. 00 (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь