КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа№ 927/402/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Іоннікової І.А.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Козак Н.В.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2015р. у справі №927/402/15 (суддя Цимбал-Нарожна М.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного підприємства "Спеціальна енергетична компанія"

про стягнення 126025,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення 126025,06грн. заборгованості згідно договору купівлі-продажу природного газу №14/2601/11 від 30.09.2011р., з яких 16871,79г рн. 3% річних за період з 16.10.2014р. по 29.05.2014р. та 109153,27 грн. інфляційних, що нараховані за період з листопада 2013р. по листопад 2014р.

Рішенням господарського суду Чернігівської області №927/402/15 від 20.04.2015р. в позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що договорами від 05.03.2014 за №269/30, від 22.08.2014 за №336/30, від 14.10.2014 за №763/30 про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків по договору №14/2601/11 від 30.09.2011р. за 2012 рік на загальну суму 527653,08 грн. Для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків, які діяли на момент розгляду справи і відповідно до яких сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору. Перевіривши розрахунки, зокрема періоди і суми заборгованості, на які нараховано пеню і річні, здійснені Позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення нарахованих 3% річних та інфляційних є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договори про організацію взаєморозрахунків не містять положень про розповсюдження їх дії на відносини сторін, що склались до його укладення, а отже, нарахування, що здійснені компанією до моменту укладення договорів є правомірними.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2015р. прийнято апеляційну скаргу у справі №927/402/15 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 14.07.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015р. справу №927/402/15 за апеляційною скаргою Позивача передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючого), Іоннікової І.А., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. відкладено розгляд справи на 28.07.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

30.09.2011р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №14/2601/11 на купівлю-продаж природного газу, за умовами якого (в редакції додаткової угоди № 3 від 28.12.2012р. до договору), Позивач взяв на себе зобов'язання передати у власність Відповідача (відповідача) у IV кварталі 2011 року та у 2012-2013 роках імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України Позивачем), для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Згідно з п.2.1 договору Позивач передає Відповідачу з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. газ в обсязі до 2000,000 тис куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.) у 2011 році: 130 - у жовтні, 200 - у листопаді, 240 - у грудні; у 2012році: 260 - у січні, 200 - у лютому, 170 - у березні, 80 - у квітні, 35 - у травні, 30 - у червні, 25 - у липні, 25 - у серпні, 35 - у вересні, 130 - у жовтні, 200 - у листопаді, 240 - у грудні.

Додатковою угодою № 2 від 01.08.2012р. до договору сторони змінили умови п.2.1. та встановили, що Позивач передає Відповідачу у 2011 році природний газ у обсязі 93,616 тис. куб.м. та у 2012 році до 630,00 тис. куб.м., в тому числі по місяцях 2012 року (тис. куб.м.): 0 - у січні, 0 - у лютому, 0 - у березні, 0 - у квітні, 0 - у травні, 0 - у червні, 0 - у липні, 25 - у серпні, 35 - у вересні, 130 - у жовтні, 200 - у листопаді, 240 - у грудні.

Пунктом 11.1. договору (в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2012р. до договору) сторони погодили, що даний договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.10.2011р. до 31.12.2013р., а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до їх повного здійснення.

Позивач на виконання умов вищезазначеного договору поставив Відповідачу природний газ всього на загальну суму за період з жовтня 2011р. по листопад 2012р. природний газ на загальну суму 660215,15грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.10.2011р. на суму 122562,07 грн., від 26.11.2012р. на суму 29339,17 грн., від 18.03.2013р. на суму 105734,91 грн., від 30.11.2012р. на суму 159206,57 грн., від 31.12.2012р. на суму 243372,43 грн., які підписані та скріплені печатками двох сторін та копії яких містяться в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 27.11.2012р. у справі №5028/2/86/2012 стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість в сумі 79562,07 грн., 6080,28 грн. пені, 5569,34 грн. штрафу, 795,62 грн. інфляційних за період з 15.11.2011р. по березень 2012р., 2244,29 грн. річних за період з 14.11.2011р. по 23.10.2012р. та 1885,03 грн. судового збору, за спожитий у жовтні 2011р. газ по акту від 31.10.2011р., згідно укладеного між сторонами договору №14/2601/11 від 30.09.2011р. на купівлю-продаж природного газу.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 18.12.2013р. у справі №927/1444/13 стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість в сумі 537653,08 грн., 39635,33 грн. пені, 37635,71 грн. штрафу 14824,52 грн. 3% річних, 1943,57 грн. інфляційних за період з 24.10.2012р. по 15.08.2013р.

При цьому судом під час розгляду справи встановлено, що з листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 16.12.2013р. №36322206, наданого на виконання ухвали суду від 12.12.2013р. по справі № 927/1444/13, слідує, що 04.02.2013р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 17.12.2012р. у справі №5028/2/86/2012. 21.06.2013р. та 13.08.2013р. державним виконавцем були надіслані до банківських установ платіжні вимоги для списання коштів з рахунків боржника. 08.07.2013р. та 15.08.2013р. на рахунок обліку депозитних сум відділу ДВС надійшли списані платіжними вимогами кошти, які були розподілені відповідно до ст.43 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем 11.07.2013р. та 27.08.2013р. по наказу № 5028/2/86/2012 були винесені розпорядження для перерахунку на користь Позивача відповідно 58030,37 грн. та 38106,26 грн. 12.07.2013р. платіжне доручення №776 та 30.08.2013р. платіжне доручення №964 було передано до Управління Державної казначейської служби України в м. Чернігові, але станом на 16.12.2013р. кошти по даному виконавчому документу стягувачу Управлінням Державної казначейської служби України в м. Чернігові не перераховані.

Відповідачем в підтвердження факту списання з нього коштів також надано меморіальний ордер від 08.07.2013р. №5201 на суму 65548,81 грн., який проведено банком 08.07.2013р., та платіжна вимога від 13.08.2013р. №374/6 на суму 47843,89 грн., яка проведена банком 15.08.2013р.

Оскільки списання коштів з рахунку відповідача для виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 17.12.2012р. у справі №5028/2/86/2012 було здійснено частково 08.07.2013р. та 15.08.2013р., суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано інфляційні втрати в сумі 278,53 грн. за період грудень 2012р. - січень 2013р. за прострочку здійснення Відповідачем оплати за газ спожитий у жовтні 2011р. по акту від 31.10.2011 р.

Вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних в сумі 20044,96 грн. за прострочку оплати за період з 24.10.2012р. по 15.10.2013р., за газ спожитий у жовтні 2011р. по акту від 31.10.2011р., підлягають частковому задоволенню в сумі 1563,31 грн. та відповідно повинні бути нараховані за період з 24.10.2013р. по 15.08.2013р. з наступних підстав: Позивачем надано реєстр прийнятих платежів за період з 01.09.2012р. по 21.10.2013р. та виписку з рахунку позивача, з яких вбачається, що 29.10.2012р. відповідачем було сплачено позивачу в рахунок оплати за газ спожитий в жовтні 2011р. по договору № 14/2601/11 від 30.09.2013р. 10000 грн. Ці кошти позивачем враховані також і при здійсненні розрахунку трьох процентів річних за прострочку оплати по акту за жовтень 2011р. Як встановлено судом, з рахунку відповідача 08.07.2013р. було здійснено списання коштів згідно меморіального ордеру від 08.07.2013р. № 5201 на суму 65548,81 грн. та 15.08.2013р. згідно платіжної вимоги від 13.08.2013р. № 374/6 на суму 47843,89 грн., яка проведена банком 15.08.2013р.

Оскільки списання коштів з рахунку Відповідача за газ спожитий в жовтні 2011р. було здійснено 08.07.2013р. та повністю 15.08.2013р., то відповідно і нарахування трьох процентів річних припинилось 15.08.2013р.

05.03.2014р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської Обласної Державної Адміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради був укладений договір №269/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014").

22.08.2014р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської Обласної Державної Адміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради був укладений договір №336/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014").

14.10.2014р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської Обласної Державної Адміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради був укладений договір №763/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014").

Предметом зазначених договорів була організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст.16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Положеннями п.8 договору про організацію взаєморозрахунків №269/30 передбачено, що Відповідач перераховує на рахунок Позивача кошти у сумі 120576,60 грн., у тому числі податок на додану вартість 20096,10 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.09.2011р. №14/2601/11 за 2012 рік.

Положеннями п.8 договору про організацію взаєморозрахунків №336/30 передбачено, що Відповідач перераховує на рахунок Позивача кошти у сумі 30970,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 5161,67 грн, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.09.2011р. №14/2601/11 за 2012 рік.

Положеннями п.8 договору про організацію взаєморозрахунків №763/30 передбачено, що Відповідач перераховує на рахунок Позивача кошти у сумі 2214571,55 грн., в тому числі 376106,48 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.09.2011р. №14/2601/11 за 2012 рік.

За змістом підпунктів 2, 3 пунктів 11 договорів про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, перерахувати кошти наступній стороні.

Тобто, договорами від 05.03.2014р. за №269/30, від 22.08.2014р. за №336/30, від 14.10.2014р. за №763/30 про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків згідно с договором №14/2601/11 від 30.09.2011р. за 2012р. на загальну суму 527653,08 грн.

Позивач у даній справі просить стягнути з Відповідача 16871,79 грн. 3% річних за період з 16.10.2014 по 29.05.2014 та 109153,27 грн. інфляційних, що нараховані за період з листопада 2013 року по листопад 2014 року, нарахованих на суму основного боргу (660215,15 грн.) по Договору №14/2601/11, а саме:

- по акту від 26.11.2012 року за газ спожитий у вересні 2012 р. за період прострочення з 16.10.2013 року по 29.05.2014 року у сумі 544,99 грн. 3% річних та 3296,75 грн. інфляційних за період з листопада 2013 р. по травень 2014 р.;

- по акту від 30.11.2012 року за газ спожитий у листопаді 2012 р. за період прострочення з 16.10.2013 по 26.11.2014 у сумі 5325,79 грн. 3% річних та 35156,69 грн. інфляційних за період з листопада 2013 року по листопад 2014 року;

- по акту від 31.12.2012 року за газ спожитий у грудні 2012 р. за період прострочення з 16.10.2013 по 26.11.2014 у сумі 8141,31 грн. 3 % річних та 53742,56 грн. інфляційних за період з листопада 2013 р. по листопад 2014 р.;

- по акту від 18.03.2013 року за газ спожитий у жовтні 2012 р. за період прострочення з 16.10.2013 по 26.11.2014 у сумі 2030,97 грн. 3 % річних та 13478,04 грн. інфляційних за період з листопада 2013 року по листопад 2014 року.

- по акту від 31.10.2011 р. за газ спожитий у жовтні 2011 р. за період прострочення з 16.10.2013 по 29.05.2014 у сумі 828,74 грн. 3 % річних та 3479,22 грн. інфляційних за період з листопада 2013 р. по травень 2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З встановлених судами обставин вбачається, що Позивач поставив Відповідачеві природний газ за період з жовтня 2011р. по листопад 2012р. на загальну суму 660215,15 грн., за який Відповідач розрахувався повністю, але з порушенням строків оплати заборгованості.

В подальшому рішенням господарського суду Чернігівської області від 27.11.2012р. у справі №5028/2/86/2012 стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість в сумі 79562,07 грн. за спожитий у жовтні 2011р. газ, 6080,28 грн. пені, 5569,34 грн. штрафу, 795,62 грн. інфляційних, 2244,29 грн. річних.

Крім того, рішенням господарського суду Чернігівської області від 18.12.2013р. у справі №927/1444/13 стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість в сумі 537653,08 грн. за спожитий у вересні-грудні 2012р. газ, 39635,33 грн. пені, 37635,71 грн. штрафу 14824,52 грн. 3% річних, 1943,57 грн. інфляційних за період з 24.10.2012р. по 15.08.2013р. Судом під час розгляду справи №927/1444/13 встановлено, що списання коштів з рахунку Відповідача за газ спожитий в жовтні 2011р. було здійснено 08.07.2013р. та повністю 15.08.2013р. Таким чином нарахування відсотків річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за спожитий у жовтні 2011р. за заявлений Позивачем період є безпідставним.

Також, між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської Обласної Державної Адміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради були укладені договори про організацію взаєморозрахунків, якими сторони у справі фактично змінили порядок і строк проведення розрахунків згідно з договором №14/2601/11 від 30.09.2011р. за 2012р. на загальну суму 527653,08 грн.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених вказаними договорами про організацію взаєморозрахунків, якими сторони змінили порядок та строки розрахунків договором №14/2601/11 від 30.09.2011р., та у пунктах 16 яких домовились, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору. Тому, перевіривши нарахування, здійснені Позивачем, суд вірно дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2015р. у справі №927/402/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2015р. у справі №927/402/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 29.07.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді І.А. Іоннікова

О.О. Хрипун