КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Справа№ 910/5399/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Жук Г.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Пархомчук С.В., представник за довіреністю б/н від 03.06.2015р.;

від відповідача: Зозуля О.Б., представник за довіреністю №78/15 від 01.07.2015р.;

від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015

у справі №910/5399/14 (суддя: Гулевець О.В.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом"

про стягнення заборгованості у розмірі 5 042 240,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" про стягнення 5 042 240,30 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2014р. у справі №910/5399/14 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 3773174,75 грн. заборгованості по відсоткам, 54686,73 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2014р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2014 р. у справі № 910/5399/14 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2014 р. у справі № 910/5399/14 в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені за несвоєчасне повернення процентів на суму 57652,82 грн. та розподілу судових витрат скасовано з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову в цій частині. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 57652,82 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів та 55522,32 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2014 р. у справі № 910/5399/14 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

28.07.2014р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 910/5933/14 від 10.07.2014р. судом першої інстанції видано наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 57652,82 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, 55522,32 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 576,53 грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Також, 28.07.2014р. судом першої інстанції видано наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 3 773 174 грн. 75 коп. - заборгованості по відсоткам.

13.10.2014 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014р. призначено розгляд скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/5399/14 відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві у повному обсязі.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/5399/14; задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"; визнати недійсними постанови про звільнення майна боржника з-під арешту ВП №44236355 та №44236355 від 17.09.2014від 17.09.2014, винесені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Грогорян О.Г. Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Григорян О.Г. повторно направити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44236355 від 01.08.2014 для виконання до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Григорян О.Г. повторно направити постанову про арешт коштів боржника ВП №44236355 від 01.08.2014 для виконання до банків чи іншим фінансовим установам.

Вимоги та доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" умотивовані неправильним застосуванням норм матеріального права при розгляді скарги стягувача.

У доводах апеляційного оскарження ПАТ "Дельта Банк" зазначало, що постанови про звільнення майна боржника з-під арешту ВП № 44236355 та ВП № 44236355 від 17.09.2014р., прийняті з посиланням на ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та п. 4.2.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, тоді як підстави для звільнення майна з- під арешту, які передбачені вказаною нормою закону, не підлягають розширеному тлумаченню і є вичерпними, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув і помилково відмовив у задоволенні скарги стягувача.

Відповідно до протоколу про повторний автоматичний розподіл справи між суддями від 17.06.2015р. справу призначено колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач): Кропивна Л.В. судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2015р. у справі №910/5399/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя -Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 01.07.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р виправлено описку виправлено описку, допущену в найменуванні скаржника у вступній частині ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2015р. у справі №910/5399/14. У вступній частині ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2015р. у справі №910/5399/14 в найменуванні скаржника замість "Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом", читати- "Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/5399/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. строк розгляду спору у справі №910/5399/14 продовжено на п'ятнадцять днів за клопотанням представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у зв'язку з необхідністю повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у зв'язку з неявкою у судове засідання представників ВДВС та відповідача, розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.07.2015р.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015р. у справі №910/5399/14 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Смірнова Л.Г.

У судове засідання 22.07.2015р. не з'явились представники відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників судового процесу, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, разом з тим, явка судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті у судовому засіданні 22.07.2015р. за відсутності представників відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

22.07.2015р. у судовому засіданні представник позивача підтримав доводи скарги і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/5399/14. , визнати недійсними постанови про звільнення майна боржника з-під арешту від 17.09.2014. Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Григорян О.Г. повторно направити постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.08.2014 для виконання до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, а також для виконання до банків чи іншим фінансовим установам.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.07.2015р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Згідно з ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

01.08.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві - Григорян О.Г. винесено постанови: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.08.2014р. (ВП №44236355); про арешт коштів боржника від 01.08.2014р. (ВП №44236355), відповідно до яких накладено арешт все майно боржника, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику та накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника.

Однак, за результатами розгляду скарги ПрАТ "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2014р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2014р., вказані постанови виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника від 01.08.2014р. скасовані.

На виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 10.09.2014р., головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. 17.09.2014р. винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту ВП № 44236355 та постанову про звільнення коштів боржника з-під арешту ВП № 44236355 з посиланням,зокрема, на ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" .

Апелянт у своїй скарзі на дії органу державної виконавчої служби зазначає про помилковість застосування ст. 60 Закону державним виконавцем, вважаючи, що звільнення майна з під арешту за вказаною законодавчою нормою передбачає наявність рішення суду за результатами розгляду спору про право цивільне, на що вказує частина 1 ст. 60 Закону.

Відповідно до частини 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1).

Утім з такими доводами апелянта судова колегія погодитися не може.

Як випливає з ч. 3 вказаної статті зняття арешту з майна боржника можливе також у випадку виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. При цьому арешт знімається за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У цьому разі копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту (ч. 3).

Апелянт не звернув уваги на ту обставину, що закон про виконавче провадження передбачає можливість оскарження постанови державного виконавця як до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, так і до суду, при цьому правові наслідки такого оскарження мають однакові наслідки.

Боржник скористався своїм правом і оскаржив дії органу ДВС у порядку ст. 121-2 ГПК України до господарського суду, тому прийняття державним виконавцем постанов про звільнення майна з під арешту відповідає приписам ч. 3 ст. 60 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Скасування процесуальних актів, прийнятих судами першої та другої інстанцій за результатами скарги боржника Вищим господарським судом України , 25.02.2015р., не впливає на висновок про законність дій державного виконавця по зняттю арешту з майна божника, вчинених до 25.02.2015.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, якій відхилив скаргу стягувача і відмовив у скасуванні постанов про звільнення майна боржника з-під арешту ВП № 44236355 від 17.09.2014р., постанови про звільнення коштів боржника з-під арешту ВП № 44236355 від 17.09.2014р. та зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. повторно направити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44236355 від 01.08.2014 для виконання до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження та постанову про арешт коштів боржника ВП № 44236355 від 01.08.2014 для виконання до банків чи іншим фінансовим установам.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали Господарського суду міста Києва немає.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015р. у справі №910/5399/14 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2015р. у справі №910/5399/14 - без змін.

2.Матеріали справи №910/5399/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Г.А. Жук

Л.Г. Смірнова