ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015 р. Справа№ 914/1746/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м.Львів

до відповідача Приватного підприємства "Ярек Плюс", м.Львів

про стягнення 583 533,85 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Яцинич Я.Я. - представник (довіреність №7452 від 21.08.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось із позовом до Приватного підприємства "Ярек Плюс" про стягнення 591 070,99 грн. Зокрема у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 444 999,65 грн. - неповернутої суми кредиту, 95 381,23 грн. - прострочених відсотків, 8 028,54 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 26 960,59 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 14 443,91 грн. - пені по прострочених відсотках, 1 257,07 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 434,11 грн. - пені по прострочених відсотках.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 444 999,65 грн. - неповернутої суми кредиту, 114 800,03 грн. - прострочених відсотків, 9 363,54 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 9 821,93 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 4 216,30 грн. - пені по прострочених відсотках та 332,40 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту, що разом становить 583 533,85 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 17.06.2015р. Ухвалою суду від 17.06.2015р. розгляд справи відкладено на 08.07.2015р. Ухвалою суду від 08.07.2015р. розгляд справи відкладено на 22.07.2015р.

Представник позивача позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки повноважного представника в судове засідання не повідомив. Станом на 22.07.2015р. від відповідача не повернулось поштове повідомлення про вручення йому ухвали суду від 08.07.2015р. або поштовий конверт без вручення його адресату. Дана ухвала надсилалась відповідачу на адресу вказану позивачем у позовній заяві, а також вказану в Єдиному державному юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 79014, м.Львів, вул.Крипякевича, 25 кв.1. Слід зазначити, що на адресу суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим відправленням відповідачу за вказаною адресою ухвали про порушення провадження у справі з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 із внесеними змінами та доповненнями «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців суду невідомо.

Станом на 22.07.2015р. від відповідача відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України при відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами яких достатньо для вирішення спору по суті.

Вказаний спір розглядається судом з врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

встановив:

18.04.2008р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (надалі - банк) та Приватним підприємством "Ярек Плюс" (надалі - позичальник) укладено договір кредитної

лінії №11/14, відповідно до умов якого банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредити і сплатити проценти за користування ними, а також інші платежі передбачені цим договором.

Відповідно до 2.1. договору максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 445 000,00 грн.

Згідно із п. 2.3. договору розмір змінювальної процентної ставки на перший період становить 21,2% річних (первинна процентна ставка). Подальший розмір змінювальної процентної ставки визначається як базова ставка + маржа, в порядку визначеному цим договором. Період змінювальної процентної ставки: 3 повних календарних місяці. Перебіг першого періоду ставки починається з дня укладення договору та завершується зі спливом 12 повних календарних місяців від місяця укладення договору. Маржа становить 4,5%.

Розмір комісій за відкриття кредитної лінії та користування кредитними коштами встановлені у пунктах 2.4.1. - 2.4.6. кредитного договору.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що строк дії кредитної лінії: включно до 30.09.2015р.

Відповідно до п.2.11. договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором складає 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки по кредитах у національній валюті України.

Порядок нарахування процентів передбачений п.4.4. договору.

Згідно із п.5.1. договору позичальник зобов'язаний повернути банку кредит/кредити у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором, але не пізніше строку дії кредитної лінії, вказаному у п.2.5. цього договору.

Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією зменшується відповідно до графіку, передбаченого у п.5.1. договору.

Пунктом 5.8. договору передбачено, що банк у випадках, передбачених п.2.16. цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту/кредитів, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Як зазначає позивач, він виконав умови кредитного договору, відкривши відповідачу кредитну лінію, передбачену договором. Однак в порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого на його адресу було надіслано повідомлення-вимогу вих.№11/14/1 від 07.10.2014р. про погашення заборгованості.

Відтак, як стверджує позивач, заборгованість відповідача становить 583 533,85 грн., з яких 444 999,65 грн. - неповернутої суми кредиту, 114 800,03 грн. - прострочених відсотків, 9 363,54 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 9 821,93 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 4 216,30 грн. - пені по прострочених відсотках та 332,40 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту. Вказані суми позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст.345 ГК України).

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи 18.04.2008р. між сторонами укладено договір кредитної лінії №11/14, відповідно до умов якого позивач зобов'язується відкрити відповідачу кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а відповідач зобов'язується повернути кредити і сплатити проценти за користування ними, а також інші платежі передбачені цим договором.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за договором підтверджується меморіальним ордером №971397 від 02.04.2014р. на суму 445 000,00 грн. Згідно із поданим позивачем розрахунком позовних вимог, заборгованість відповідача становить 444 999,65 грн. - неповернутої суми кредиту, 114 800,03 грн. - прострочених відсотків, 9 363,54 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту. Доказів сплати вказаної заборгованості не подано, відзив на позов відповідач не надав.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-37цс15, позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Приватного підприємства "Ярек Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 444 999,65 грн. - неповернутої суми кредиту, 114 800,03 грн. - прострочених відсотків, 9 363,54 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту є правомірними, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно із п.2.11. договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором складає 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки по кредитах у національній валюті України.

Перевіривши розрахунок розміру пені суд, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 9 821,93 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 4 216,30 грн. - пені по прострочених відсотках та 332,40 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання, заборгованість в добровільному порядку не сплатив, заходів щодо погашення заборгованості не вжив, позовних вимог належними та допустимими доказами не спростував, відтак позовні вимоги, з врахуванням вищенаведених правових норм, є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №16604067 від 29.04.2015р. на суму 10 339,43 грн. та платіжним дорученням №18714894 від 13.05.2015р. на суму 1 481,98 грн. Отже, при зверненні до суду із позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір в сумі 11 821,41 грн.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог ціною позову є 583 533,85 грн. Відтак позивачу слід було сплатити 11 670,68 грн.

Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то суд. Керуючись нормами ст.49 ГПК України, дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 11 670,68 грн. судового зору.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Ярек Плюс" (79014, м.Львів, вул. Крип'якевича, буд. 25 кв.1, код. ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м.Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код. ) 444 999,65 грн. - неповернутої суми кредиту, 114 800,03 грн. - прострочених відсотків, 9 363,54 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 9 821,93 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 4 216,30 грн. - пені по прострочених відсотках, 332,40 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 11 670,68 грн. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

підписано 27.07.2015р.

Суддя Петрашко М.М.