ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" липня 2015 р.Справа № 924/1360/14

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Дячук Т.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом комунального підприємства "Тепловик" смт. Теофіполь Хмельницької області

до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" м. Хмельницький

про стягнення 35405,83грн. заборгованості з оплати послуг централізованого опалення з нарахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 2302,29грн. річних.

Представники :

від позивача: не брав участі

від відповідача: Хмельницька Ю.С. - представник за довіреністю від 23.01.2014р.

Рішення приймається 20.07.2015р. оскільки в судових засіданнях 10.06.2015р., 02.07.2015р., 09.07.2015р. оголошувались перерви.

В судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач комунальне підприємство "Тепловик" 09.09.2014р. звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції 27831,76коп. заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення, а саме, абонплати, за період з 01.04.2012р. по 14.10.2012; 3889,95грн. інфляційних втрат, за відповідні періоди з 01.09.2012р. по 31.08.2014р.; 1774,09грн. річних, за період з 01.05.2012р. по 08.09.2014р.

Ухвалою від 15.09.2014р. (суддя Смаровоз М.В.) порушено провадження у справі.

20.10.2014р. позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині інфляційних втрат до 4697,07грн. і річних 3% до 1867,60грн. Крім того, позивач просив відшкодувати 1827,00грн. судового збору, 99,78грн. інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. (Заява і розрахунки інфляційних, станом на 30.09.2014р, річних, станом на 20.10.2014р. на аркушах справи 58-60).

03.11.2014р. позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 35405,83грн. заборгованості з оплати послуг централізованого опалення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, з яких 30261,39грн. абонентської плати за квітень - жовтень 2012 року. Крім того, просить стягнути 2302,29грн. річних станом на 03.11.2014р., 1827,00грн. судового збору, 3000,00грн. витрат на оплату послуг адвоката, 197,08грн. інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. (Заява і розрахунок річних станом на 03.11.2014р. на аркушах справи 73-74).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.11.2014р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р., в позові було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2015р. касаційну скаргу комунального підприємства "Тепловик" задоволено частково, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 26.11.2014р. у справі №924/1360/14 скасовано. Справу направлено до господарського суду Хмельницької області на новий розгляд.

Суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції зазначив таке : „Натомість доказів дотримання вимог ст.188 ГК України щодо надання відповіді протягом 20 днів про результати розгляду пропозиції відповідача про розірвання договору надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води матеріали справи не містять, як не містять вони і доказів передачі відповідачем спору на вирішення суду у разі неодержання відповіді у встановлений строк чи недосягнення згоди щодо розірвання такого договору. Лист №104 від 27.04.2012р. директора Теофіпольського КП "Тепловик" адресований директору Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта", на який суд попедніх інстанцій послався як на доказ погодження позивачем відмови від договору, таким не являється, оскільки з його змісту надання такої згоди не вбачається. За таких обставин , висновок суду попереднії інстанцій щодо припинення з 01.04.2012р. дії договору №1/39 від 20.11.2008р. у зв'язку з відмовою відповідача від договору за згодою позивача та про безпідставність нарахування позивачем заборгованості з послуг з централізованого опалення після 01.04.2012р., колегія визнає передчасним та таким, що не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить наведеним нормам матеріального права".

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Хмельницької області від 22.05.2015р., справу №924/1360/14 передано на розгляд судді Дячук Т.В.

Ухвалою від 25.05.2015р. справу №924/1360/14 прийнято до провадження.

Повноважений представник позивача, що приймав участь в судових засіданнях 10.06.2015р., 02.07.2015р., 09.07.2015р., позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяв про їх збільшення, і наполягає на задоволенні позову. В позовній заяві та в наданих до суду письмових заявах і поясненнях позивач підтвердив що листом №12-467 від 17.02.2012р. відповідач повідомив про розірвання договору з 01.04.2012р. у зв'язку із зникненням потреби в отриманні послуги. Зазначено, що зобов'язання за договором №1/39 від 20.11.2008р. позивачем виконувались, надавались послуги з централізованого опалення приміщення відповідача, зокрема, в період опалювального сезону 2011-2012р.р. (з 15.10.2011р. по 15.04.2012р.) але відповідач свої зобов'язання виконав не повністю оскільки ним було сплачено вартість спожитої теплової енергії і абонентську плату за період з 15.10.2011р. по 31.03.2012р. та частину абонентської плати за квітень 2012 року у розмірі 752,18грн. Позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору та вимоги ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання", відповідно до якої споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідач з квітня 2012 року відмовився від сплати абонентської плати за отримане протягом опалювального сезону 2011-2012 років тепло, мотивуючи свою відмову достроковим розірванням з 01.04.2012р. договору, про що зазначено в його листі №14-1745 від 12.08.2014р.

Позивач просить врахувати, що передбачений п.4 договору двоставковий тариф був розрахований відповідно до рішення виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради №104 від 23.10.2008р. і за час дії договору неодноразово змінювався відповідно до рішень виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради №51 від 30.06.2009р., №80 від 29.09.2010р., №95 від 26.10.2010р., а згідно останнього рішення виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради №1-11 від 02.11.2011р. встановлено двоставковий тариф на теплопостачання протягом опалювального сезону 2011-2012 років, який для будинків з приладами обліку тепла складається з плати за спожиту теплову енергію в опалювальний сезон у розмірі 701,20 грн./Гкал. та з річної плати за теплове навантаження, яка для відповідача в опалювальному періоді 2011-2012р.р. становила 53166,06грн. або 4430,51грн. на місяць. В поясненнях від 25.11.2014р., що находяться в матеріалах справи, та в судових засіданнях представник позивача наголошував на недотриманні відповідачем встановленого ст.188 Господарського кодексу України порядку розірвання господарських договорів. При цьому представником позивача зазначалось, що в п.28 договору №1/39 від 20.11.2008р. сторони домовились про термін дії цього договору з 28.11.2008р. по 31.12.2013р., з щорічним його продовженням якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде заявлено про розірвання або необхідність перегляду, а в п.29 домовились про можливість та умови дострокового розірвання цього договору, зокрема, у разі відмови споживача від послуг виконавця. Представник позивача підтвердив, що листом №12-461 від 17.02.2012р. УДППЗ "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції звернулось до КП „Тепловик" з пропозицією розірвати договір з 01.04.2012р., у зв'язку з відмовою від послуг. Однак, вважає, що листом №40 від 23.02.2012р. КП "Тепловик" заперечив проти розірвання договору, а повторна пропозиція розірвати договір з 01.04.2012р. (лист Хмельницької дирекції УДППЗ "Укрпошта" №12-10647 від 07.03.2012р) залишена без відповіді, а тому, на думку позивача, оскільки відповідач не передав спір на вирішення суду, як це передбачено ст.188 Господарського кодексу України, то дія договору припинилась з 01.01.2014р. у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що п.29 договору №1/39 від 20.11.2008р. передбачено, що договір може бути достроково розірваним у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця і аналогічне право споживача визначено ст.19 Закону України „Про теплопостачання", відповідно до якої споживач має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Тому, як зазначає відповідач, УДППЗ "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції листом №12-467 від 17.02.2012р. було повідомлено КП „Тепловик" про те, що у зв'язку з реконструкцією адмінбудівлі Теофіпольського ЦОС №11 зникла потреба в отриманні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і, у відповідності до п.29 договору, УДППЗ "Укрпошта" просило вважати договір №1/39 від 20.11.2008р розірваним з 01.04.2012р. Відповідачем зазначено, що КП „Тепловик" фактично не заперечував проти розірвання договору № 1/39 від 20.11.2008р. і листом №40 від 23.02.2012р. повідомив, що відключення приміщення можливе тільки після закінчення опалювального сезону і розроблення та погодження з КП „Тепловик" проектної документації на переобладнання системи опалення. В зв'язку з цим, Хмельницькою дирекцією УДППЗ „Укрпошта" листом від 07.03.2012р. №12-10647 було направлено КП „Тепловик" копію проектної документації з погодженнями відповідних організацій, в тому числі і з КП „Тепловик". Крім того, відповідач просить врахувати, що своїй позовній заяві позивач підтвердив факт припинення дії договору у квітні 2012 року, а також і те, що відповідач повністю розрахувався за послуги, які були йому надані до 01.04.2012р., а оскільки після цього КП „Тепловик" послуги УДППЗ „"Укрпошта" не надавав, то і оплата не проводилась.

Додатково відповідачем надано пояснення щодо формування і застосування двоставкового тарифу на теплову електроенергію (лист №14-372 від 20.07.2015р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи і заперечення представників сторін, господарським судом встановлено :

Рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради №50 від 26.04.2007р. комунальне підприємство "Тепловик" визначено виконавцем послуг із центрального опалення та централізованого гарячого водопостачання.

20.11.2008р. між Теофіпольським КП "Тепловик" (виконавець) та Центром поштового зв'язку №7 Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (споживач) було укладено договір №1/39 про надання послуг з централізованого опалення приміщення опалювальною площею 731,8кв.м.

В п.4 договору зазначено двоставковий тариф та його складові: з 23.10.2008р. абонплата згідно розрахунку із розрахунку 1877,49грн. в місяць; теплова енергія згідно показників лічильника, із розрахунку 1Гкал - 238,06грн.

Зазначений в договорі двоставковий тариф для КП "Тепловик" на теплопостачання та гаряче водовідведення погоджений рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 23.10.2008р. №104, а в подальшому, його розмір змінювався згідно рішень виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 30.06.2009р. №51, від 29.09.2010р. №80, від 26.10.2010р. №95, від 02.11.2011р. №1-11/2011.

Так, рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 02.11.2011р. №1-11/2011 погоджено скориговані двоставкові тарифи КП "Тепловик" на теплопостачання для підприємств, установ та організацій смт.Теофіполь з 01.11.2011р. (згідно з Додатком 1, яким, для будинків з приладами обліку тепла, плата за спожиту теплову енергію в опалювальний сезон 701,20грн./Гкал., а плата за одиницю теплового навантаження в рік (річна абонплата) 841235,11грн/Гкал/год. Згідно складеного позивачем розрахунку абонентської плати розрахованої на приєднане теплове навантаження для Теофіпольського Центру поштового зв'язку №7 встановлено: річна потреба на опалення в Гкал 138,04; приєднане теплове навантаження 0,0632Гкал/год; річна плата за теплове навантаження (з ПДВ) 53166,06грн.; абонплата в місяць 4430,51грн.

Відповідно пунктів 9, 10, 13 договору №1/39 від 20.11.2008р. розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі на розрахунковий рахунок, що відкритий в установі банку.

Пунктом 28 договору передбачено, що цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення - з 2011.2008р. до 31.12.2013р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Пунктом 29 передбачено, що договір може бути розірваний достроково у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця; переходу права власності до іншої особи; невиконання умов договору сторонами цього договору.

Договір скріплений підписами і печатками обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи (аркуші 48-51) споживачем УДППЗ "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції направлено виконавцю КП „Тепловик" письмове повідомлення (лист №12-467 від 17.02.2012р.) про те, що у зв'язку з реконструкцією адмінбудівлі Теофіпольського ЦОС №11, що знаходиться за адресою смт.Теофіполь, вул.Леніна, 38, зникла потреба в отриманні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. З посиланням на п.29 договору №1/39 від 20.11.2008р., споживач просить вважати цей договір розірваним з 01.04.2012р. У відповідь на вказаний лист, КП „Тепловик" за вих.№40 від 23.02.2012р. повідомив, що відключення від централізованого постачання належного споживачу приміщення можливе тільки після закінчення опалювального сезону оскільки інший споживач теплової енергії ПАТ„Укртелеком" не має наміру відмовлятись від послуг по теплопостачанню, а оскільки система опалення є загальною для будинку, для проведення відключення необхідно розробити та погодити з КП „Тепловик" проектну документацію та переобладнання системи опалення для запобігання розбалансування системи опалення будівлі. Також було зазначено, що згідно Правил користування тепловою енергією, після проведення цих заходів, споживач не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування тепловою енергією має письмово повідомити теплопостачальне підприємство про припинення дії договору та розрахуватись за спожиту теплову енергію згідно розрахунків.

Хмельницькою дирекцією УДППЗ „Укрпошта" листом від 07.03.2012р. №12-10647, у відповідь на лист КП „Тепловик" №40 від 20.02.2012р., повідомлено його про те, що для проведення облаштування теплогенераторної та реконструкції опалювальної системи в будівлі Теофіпольського ЦОС №11 Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта" по вул.Леніна, 38 в смт.Теофіполь розроблено проектну документацію та проведено її погодження з усіма відповідними організаціями, в тому числі і з Теофіпольським КП „Тепловик". В даному листі також було зазначено, що інший споживач послуг теплопостачання Теофіпольський ЦТКП №1 Хмельницької філії ПАТ „Укртелеком" не заперечує щодо припинення постачання теплової енергії до будівлі за адресою смт.Теофіполь, вул.Леніна, 38 з 01.04.2012р., а тому Хмельницька дирекція УДППЗ „Укрпошта" повідомляє КП „Тепловик" про припинення з 01.04.2012р дії договору №1/39 від 20.11.2008р. на постачання теплової енергії. В додатку до листа від 07.03.2012р. №12-10647 вказано : копія листа проектної документації з погодженнями.

Як видно з копії листа погодження технічної документації, директором Теофіпольського КП „Тепловик" було погоджено зазначену проектну документацію. (аркуш справи 51)

Позивач в позовній заяві і в наданому суду поясненні від 25.11.2014р. підтвердив, що відповідач листом №12-467 від 17.02.2012р. звернувся до нього з пропозицією розірвати з 01.04.2012р. договір на послуги з теплопостачання. Також підтвердив сплату відповідачем в повному обсязі вартості спожитої протягом опалювального сезону теплової енергії і абонплати за період з 15.10.2011р. по 31.03.2012р., а також часткову сплату абонплати за квітень 2012 року у розмірі 752,18грн. Однак, як видно з листування сторін, зокрема, копій листів КП „Тепловик" від 29.04.2012р.№104, від 15.05. №125, від 14.08.2014р. на адресу Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта", а також зі змісту позовної заяви, позивач посилається на те, що дострокове розірвання договору не звільняє споживача від сплати абонплати. При новому розгляді справи, представник позивача, посилаючись на свої пояснення від 25.11.2014р. та на викладені в постанові Вищого господарського суду від 16.04.2015р. висновки про відсутність доказів дотримання позивачем вимог ст.188 ГК щодо надання відповіді протягом 20 днів про результати пропозиції про розірвання договору з надання послуг з централізованого теплопостачання і доказів передачі відповідачем спору на вирішення суду, наполягає на тому, що дія договору №1/39 від 20.11.2008р. припинена лише з 01.01.2014р. у зв'язку з закінченням строку його дії, передбаченого п.28 договору.

Відповідач, заперечуючи проти позову, надав роздруківку у вигляді акту звірки розрахунків між Хмельницькою дирекцією УДППЗ „"Укрпошта" та Теофіпольським КП „Тепловик" за період з 01.01.2012р. по 31.03.2012р. Зазначив, що рахунки, які виставляв КП „Тепловик", оплачувались і за надані в цей період послуги з теплопостачання оплату повністю, а оскільки, після 01.04.2012р., КП „Тепловик" не надавав послуг УДППЗ „"Укрпошта" тому оплата не проводилась.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, господарським судом враховується таке:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зокрема, сплати коштів.

Згідно норм ст.11 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, з міну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України визначає, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог Закону.(ч.6 ст.276 Господарського кодексу України).

Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідно до п.2 ч.1 ст.28 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", п.1 ст.7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Так, частинами 2, 3 ст.31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Стаття 13 Закону України „Про теплопостачання" визначає, що до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, зокрема встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і в межах визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках комбінованого виробництва теплової і електричної енергії.

Виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради були прийняті рішення про погодження тарифів КП "Тепловик" (рішення від 23.10.2008р. №104, від 30.06.2009р. №51, від 29.09.2010р. №80, від 26.10.2010р. №95, від 02.11.2011р. №1-11/2011), якими погоджувалися (встановлювалися або змінювалися) двоставкові тарифи на теплопостачання для підприємств, установ та організацій смт.Теофіполь на відповідні опалювальні періоди..

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 02.11.2011р. №1-11/2011 було погоджено скориговані двоставкові тарифи КП "Тепловик" на теплопостачання для підприємств, установ та організацій смт.Теофіполь з 01.11.2011р. згідно з Додатком 1, яким, для будинків з приладами обліку тепла, плата за спожиту теплову енергію в опалювальний сезон - 701,20грн./Гкал., а плата за одиницю теплового навантаження в рік (річна абонплата) - 841235,11грн/Гкал/год.

Як встановлено судом, між позивачем (виконавцем) та відповідачем (споживачем) було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №1/39 від 20.11.2008р.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно розрахунку абонентської плати з 01.11.2011р., розрахованої КП "Тепловик" на приєднане теплове навантаження для Теофіпольського Центру поштового зв'язку №7 було встановлено річну плату за теплове навантаження (з ПДВ) 53166,06грн. та 4430,51грн. абонплата в місяць.

Визначення складових частин двоставкового тарифу і їх формування міститься в пунктах 6.2-6.9 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженому постановою НКРЕ від 17.02.2011 №242 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.03.2011р. за №366/19104), а також в постанові Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", відповідно до яких двоставковий тариф складається з двох окремих частин - умовно-змінної та умовно-постійної. Умовно-змінна частина двоставкового тарифу визначається як вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що реалізується споживачам, та грошовий вираз змінної частини планових економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, що змінюється прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу виробництва теплової енергії, з урахуванням відповідного планового прибутку. Умовно-постійна частина двоставкового тарифу визначається як абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об'єктів теплоспоживання споживачів та грошовий вираз решти економічно обгрунтованих витрат, що включаються до повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, що є постійними та не змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу виробництва теплової енергії, з урахуванням відповідного планового прибутку.

З наведеного вбачається, що плата за приєднане теплове навантаження входить до складу скоригованого тарифу на послуги централізованого опалення та гарячого теплопостачання, являє собою абонентську плату за Гкал/год теплового навантаження, а також є складовою ціни, яку споживач зобов'язаний сплатити теплопостачальній організації за надані йому послуги теплопостачання.

Детальний розрахунок умовно-постійної та умовно-змінної частин витрат на послуги з централізованого опалення та двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення наведений в таблиці 11. В матеріалах справи наявна копія розрахунку (аркуші справи 66-67).

Позивачем в позовній заяві зазначено, що за надані на підставі договору №1/39 від 20.11.2008р. послуги з теплопостачання, відповідачем сплачено в повному обсязі вартість спожитої теплової енергії та абонплату за період з 15.10.2011р. по 31.03.2012р., а також сплачено частину абонплати у розмірі 752,18грн. за квітень 2012р. Про відсутність у відповідача заборгованості станом на 01.04.2012р. відмічається позивачем також і в заяві від 03.11.2014р. (аркуш справи 73).

Оцінюючи доводи сторін та наявні в матеріалах справи докази щодо розірвання з 01.04.2012р. договору №1/39 від 20.11.2008р. про надання послуг з централізованого опалення та враховуючи висновок суду касаційної інстанції в постанові від 16.04.2015р., господарський суд виходить з наступного:

Загальні вимоги щодо порядку зміни та господарських договорів визначені в ст.188 Господарського кодексу України, якою передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з абзаців шостого і сьомого позовної заяви, позивач підтвердив, що листом №12-467 від 17.02.2012р. відповідач повідомив його про розірвання договору з 01.04.2012р. у зв'язку зі зникненням потреби в отриманні послуги і в зв'язку з цим, позивач констатував, що договір діяв в період з 20.11.2008р. по 31.04.2012р.

В подальших поясненнях, зокрема від 25.11.2014р., представником позивача стверджується, що листом №40 від 23.02.2012р. позивач заперечив проти розірвання договору, а повторне звернення відповідача з пропозицією розірвати договір з 01.04.2012р. (лист №12-10647 від 07.03.2012р.) залишилось без відповіді і відповідач не передав спір на вирішення суду, тому позивач вважає, що дія договору припинена з 01.01.2014р. у зв'язку з закінченням строку його дії, передбаченого п.28 договору.

Нормою ст.907 Цивільного кодексу України визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Згідно ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач або суб'єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови від користування послугою, споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом.

Така можливість передбачена і іншими нормативними актами, що регулюють порядок надання окремих комунальних послуг. При цьому, споживач зобов'язаний за сім днів до передбаченої дати припинення отримання послуг подати постачальнику цих послуг відповідну заяву та провести повний розрахунок за отримані послуги.

Сторонами в п.29 договору №1/39 від 20.11.2008р. прямо передбачено, що договір може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Як встановлено судом при новому розгляді справи, відповідач направив позивачу письмове повідомлення листом №12-467 від 17.02.2012р., що у зв'язку з реконструкцією адмінбудівлі Теофіпольського ЦОС №11, яка знаходиться за адресою смт.Теофіполь, вул.Леніна, 38, зникла потреба в отриманні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і, з посиланням на п.29 договору №1/39 від 20.11.2008р., просив вважати цей договір розірваним з 01.04.2012р.

Надана позивачем на зазначену пропозицію відповідь (лист вих.№40 від 23.02.2012р.) не містить прямого заперечення проти розірвання договору. В даному листі повідомлено Хмельницьку дирекцію УДППЗ „Укрпошта" про те, що відключення від централізованого постачання належного УДППЗ „Укрпошта" приміщення можливе тільки після закінчення опалювального сезону оскільки система опалення є загальною для будинку, а тому для проведення відключення необхідно розробити та погодити з КП „Тепловик" проектну документацію та переобладнати систему опалення для запобігання її розбалансуванню. Також в листі було зазначено, що після проведення зазначених заходів, споживач не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування тепловою енергією має письмово повідомити теплопостачальне підприємство про припинення дії договору та розрахуватись за спожиту теплову енергію.

07.03.2012р. за вих.№12-10647 відповідач надіслав позивачу повідомлення, про те що на реконструкцію опалювальної системи в будівлі Теофіпольського ЦОС №11 Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта" по вул.Леніна, 38 ним розроблено проектну документацію, погоджено її з відповідними організаціями, в тому числі і з Теофіпольським КП „Тепловик", та повідомлено КП „Тепловик" про припинення з 01.04.2012р дії договору №1/39 від 20.11.2008р. на постачання теплової енергії. В додатку до цього повідомлення вказана копія листа проектної документації з погодженнями організацій.

З огляду на викладене, суд вважає, що вищезазначене листування сторін підтверджує, що відповідач (споживач послуг), відповідно до п.29 договору №1/39 від 20.11.2008р., належним чином повідомив позивача (виконавця послуг) про зникнення потреби та відмову від послуг з теплопостачання з 01.04.2012р.. Крім того, споживач повністю оплатив вартість спожитої теплової енергії та абонентську плату за період з 15.10.2011р. по 31.03.2012р., сплатив 752,18грн. абонплати за квітень 2012 року, а також виконав всі висунуті позивачем вимоги щодо розробленння проектної документації, погодження її з відповідними організаціями і листом №12-010647 від 07.03.2012р. (у строк більш ніж за 7 днів) повідомив позивача про припинення з 01.04.2012р дії договору. Проектна документація на проведення облаштування теплогенераторної та реконструкції опалювальної системи в будівлі Теофіпольського ЦОС №11 Хмельницької дирекції УДППЗ „Укрпошта" по вул.Леніна, 38 в смт.Теофіполь погоджена КП „Тепловик"(копія листа погодження аркуш справи 51).

Зазначене спростовує доводи позивача, що КП „Тепловик" заперечував проти припинення договору з Хмельницькою дирекцією УДППЗ „Укрпошта" з 01.04.2012р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку в сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що оскільки абонентська плата за Гкал/год теплового навантаження є складовою ціни, яку споживач зобов'язаний сплатити теплопостачальній організації за надані йому послуги теплопостачання, і в опалювальному періоді 2011-2012р.р. відповідач повністю сплатив вартість спожитої теплової енергії та абонентську плату, нараховану позивачем як плату за приєднане теплове навантаження відповідно до діючих двоставкових тарифів станом на квітень 2012 року (тобто за весь період, що передував припиненню дії договору №1/39 від 20.11.2008р.), а з 01.04.2012р. послуги з теплопостачання позивач відповідачу не надавав, то підстави для сплати умовно-постійної частини двоставкового тарифу як абонентської плати за одиницю (Гкал/год) теплового навантаження відсутні.

В зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для стягнення 30261,39грн. абонентської плати, нарахованої за квітень-жовтень 2012року. Також відсутні і підстави для стягнення інфляційних, річних та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. В позові необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 45, 46, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В позові комунального підприємства "Тепловик" смт. Теофіполь Хмельницької області до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" м. Хмельницький відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 27.07.2015р.

Суддя Т.В. Дячук

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу (30600, смт. Теофіполь, вул. Щорса, буд.25);

3 - відповідачу (29000, м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 90).