ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Справа № 922/2557/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Мелетян Р.М. за довіреністю №2-282 від 31.12.2014

відповідача - Бєлоусов С.М. за довіреністю №1-325 від 25.11.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ (вх. №3506 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 08.06.15 р. у справі № 922/2557/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю - Науково-промислове підприємство "Укргазгеоавтоматика", м. Харків

про стягненя коштів в розмірі 26783,66 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (позивач у справі) звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ "НПП "Укргазгеоавтоматика" (відповідача у справі) пені в розмірі 12803,63 грн. та штрафу в розмірі 13980,03 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 110191351 про закупівлю послуг за державні кошти, у відповідності до якого відповідач зобов'язався у 2011-2012 роках за завданням позивача надати послуги в галузі архітектури (проектно-вишукувальні роботи з розробки землевпорядної документації та складання документів, які посвідчують право постійного користування земельними ділянками, які знаходяться на території Тернопільської, Івано -Франківської, Закарпатської та Одеської областей) .

Відповідач проти заявлених вимог заперечував та просив суд застосувати позовну давність до спірних правовідносин.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.06.15 р. по справі № 922/2557/15 (суддя Лаврова Л.С) в позові відмовлено за спливом позовної давності.

Позивач з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення господарського суду Харківської області від 08.06.15 р. по справі № 922/2557/15 в частині відмови в стягненні пені та 7% штрафу скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - Науково-промислового підприємства "Укргазгеоавтоматика" на користь Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" пеню і 7% штрафу у загальному розмірі 26783,66 грн.

Апеляційна скарга мотивована посиланням на безпідставність застосування судом першої інстанції наслідків спливу позовної давності до заявлених вимог, враховуючи вчинення відповідачем дії - направлення 05.03.2014 листа позивачу, в якому, як вважає позивач, відповідач визнав наявність невиконаних зобов'язань за договором, а отже розуміння застосування до нього санкцій за невиконання таких зобов'язань.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними позивачем доводами не погоджується, посилаючись на те, що строк позовної давності для нарахування пені та штрафу за двома етапами робіт за договором станом на дату подання позовної заяви сплинув. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні 15.07.2015 оголошено перерву до 29.07.2015.

Позивач надав додаткові пояснення по справі, в яких підтвердив свою позицію про правомірність нарахованих відповідачу штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за договором. Позивач наголошує на задоволенні позовних вимог з урахуванням факту переривання позовної давності щодо пред'явлених вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 27.01.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 110191351 про закупівлю послуг за державні кошти ( а.с.34-71). До договору узгоджене технічне завдання на надання послуг (додаток № 1 до договору), календарний план ( додаток № 2 ), калькуляція кошторисної вартості ( додаток № 5), перелік земельних ділянок для оформлення по позивачу ( а.с.38-49).

30.03.2011 року між сторони була укладена додаткова угода № 1 у відповідності до якої, договір № 110101351 від 27.01.2011 року доповнений підпунктом 6.3.7 щодо застосування понижуючих коефіцієнтів до вартості послуг ( а.с.50).

27.01.2012 року сторонами підписана додаткова № 2, у відповідності до якої ціна договору складає 199714,68 грн. у зв'язку з чим, вносяться зміни до календарного плану, кошторису та калькуляції ( а.с.51-60).

22.06.2012 року сторони уклали додаткову угоду № 3 у відповідності до якої, змінився строк надання послуг до 30.03.2013 року, а строки виконання окремих етапів послуг, визначаються графіком надання послуг (календарним планом), в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення ( а.с.61-64).

29.03.2013 року сторонами підписана додаткова угода за № 4 за якою змінене найменування позивача з ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" на ПАТ "Укртрангаз" та продовжений строк дії договору до 31.13.2013 року ( а.с.65- 71).

У відповідності до предмету договору сторони визначили найменування послуг, а саме : послуги в галузі архітектури (проектно - вишукувальні роботи з розробки землевпорядної документації та складання документів, які посвідчують право постійного користування земельними ділянками ( 5 лотів )., По лоту №2 - послуги в галузі архітектури (земельні ділянки під об*єктами трубопровідного транспорту ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", які знаходяться на території Тернопільської, Івано -Франківської, Закарпатської та Одеської областей, та фактично використовуються філією "УМГ "Прикарпаттрансгаз" (складання землевпорядної документації та оформлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками).

Вимоги до послуг, що є предметом даного договору, сторонами визначена у технічному завдані ( додаток № 1). У відповідності до п. 1.4 договору, відповідач зобов*язався надати послуги позивачу у відповідності до узгодженого між сторонами графіку надання послуг (календарного плану) (додаток № 2), а також на підставі узгодженого кошторису (додаток № 4) та калькуляції вартості послуг (додаток № 5, які є невід'ємною частиною договору.

Сторони домовились, що оплата наданих послуг здійснюється поетапно, за кожен етап окремо протягом 30 - ти календарних днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача. Вартість етапів послуг зазначається в графіку надання послуг (календарному плані). Розрахунки здійснюються у безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень. ( п.4.1 договору).

З урахуванням додаткової угоди № 4 від 29.03.2013 року, сторони погодили строк надання послуг : до 31 грудня 2013 року. ( а.с.65). Строки виконання окремих етапів послуг визначаються графіком надання послуг ( календарним планом) ( п. 5.1 договору). По завершенню кожного з етапів послуг , відповідач передає позивачу акт здачі-приймання послуг у двох примірниках з доданням до нього супроводжувального листа, документів, податкової накладної, звіту про виконання даного договору.

Так, у відповідності до п. 7.2 договору, сторони передбачили, що відповідач забезпечує виконання даного договору неустойкою у вигляді пені та штрафу. За безпідставне прострочення надання послуг за етапом, надання меншої кількості послуг, ніж передбачено даним договором, безпідставну відмову від надання послуг за етапом в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від вартості прострочених цих обсягів (послуг) за кожен день прострочення , але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості прострочених обсягів (послуг ).

Як зазначає позивач, роботи на даний час відповідачем не виконані, договір припинив свою дію. В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та на підставі п. 7.2 договору позивачем нараховані штрафні санкції, а саме: пеня в розмірі 128033 грн. та 7 відсотків штрафу з простроченої суми, що складає 12 803,63 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015 відповідач у відзиві на позовну заяву просив застосувати позовну давність до спірних правовідносин за договором № 110101351 від 27.01.2011.

Позивач щодо застосування позовної давності заперечував, послаючись на те, що 05.03.2014 року, відповідач звернувся до позивача з проханням оформити довіреності на право представляти інтереси ПАТ "Укртрансгаз" у всіх підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності у питаннях, пов'язаних з оформленням права постійного користування земельними ділянками під об'єктами трубопровідного транспорту, що на думку позивача свідчить про визнання відповідачем боргу та є переривання строку позовної давності ( а.с.92-96).

Застосувавши до даних правовідносин позовну давність, про яку було заявлено відповідачем у справі, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог.

З даними висновками погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, згідно п. 1.4. договору відповідач надає послуги позивачу у відповідності до узгодженого графіка надання послуг (календарного плану) (додаток №2, який є невід'ємною частиною цього договору), а також на підставі узгодженого кошторису (додаток №4, який є невід ємною частиною договору) і калькуляції вартості послуг (додаток №5, який є невід ємною частиною договору).

Судом встановлено, що на день звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області документація, визначена умовами договору, яка підтверджує виконання умов договору, до позивача не надходила, що не спростовано відповідачем.

Таким чином, невиконання відповідачем послуг за договором протягом строку його дії, призвело до порушення відповідачем зобов'язання як боржником, який прострочив виконання зобов'язання у розумінні ст.ст. 610, 612 ЦК України.

Загальна сума послуг, яка не була надана відповідачем становить 26 783,66 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені), що згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до вимог ч. З ст. 232 ГК України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Відповідно до п. 7.2. відповідач забезпечує виконання договору неустойкою у вигляді пені і штрафу. За безпідставне прострочення надання послуг за етапом, надання меншої кількості послуг, ніж передбачено цим договором, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 від вартості прострочених цих обсягів (послуг) за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вартості прострочених обсягів (послуг).

Відповідно до календарного плану (додаток № 2 до договору в редакції 29.03.2013)строк виконання першого етапу, вартість якого становить 99 857,34 грн., встановлено до 31.08.2013, а строк виконання другого етапу, вартість якого становить 99 857,34 грн. встановлено до 31.12.2013.

Таким чином, починаючи з 01.09.2013 у позивача виникло право щодо застосування санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем підготовчого, проектного та погоджувального етапу послуг, а щодо затвердження документації із землеустрою та оформлення правовстановлюючих документів - починаючи з 01.01.2014.

Відповідно, саме починаючи з 01.09.213 та з 01.01.2014 позивачем було здійснено нарахування відповідачу пені, передбаченої положеннями п.7.2 договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, за період, що складає шість місяців, що підтверджується розрахунком, наявним в матеріалах справи. Також, враховуючи, що зобов'язання відповідачем були прострочені більше ніж на тридцять днів, відповідачу додатково було нарахований штраф у розмірі семи відсотків вартості прострочених обсягів (послуг).

Дослідивши обставини справи, колегія суддів визнає, що позивачем нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за договором було здійснено правомірно, у відповідності до умов договору та положень чинного законодавства.

Разом з цим, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені та штрафу на підставі ч. 5 ст. 261, ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Згідно зі статтями 251, 253 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Статтею 256 цього кодексу встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами статті 258 позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом виконання.

Таким чином, перебіг позовної давності для нарахування пені та штрафу почався 01.09.2013 за виконання першого етапу та 01.01.2014 за виконання другого етапу, а отже позовна давність для нарахування пені та штрафу за двома етапами робіт за договором стану на дату звернення позивача з даним позовом до господарського суду (21.04.2015) сплинула.

Посилання позивача на лист № 110 від 05.03.2014, яким відповідач звернувся до позивача з проханням оформити довіреності на право представляти інтереси ПАТ "Укртрансгаз" у всіх підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності у питаннях, пов'язаних з оформленням права постійного користування земельними ділянками під об'єктами трубопровідного транспорту, як на підставу для переривання позовної давності є безпідставними.

Так, правила переривання перебігу позовної давності визначені статтею 264 ЦК України.

Як зазначено Вищим господарським судом України в постанові Пленуму № 10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

- визнання пред'явленої претензії;

- зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

- письмове прохання відстрочити сплату боргу;

- підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

- письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

- часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому, визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

За таких обставин, зважаючи на те, що з листа відповідача щодо надання довіреностей не вбачається визнання ним боргу перед позивачем, у тому числі вимог зі сплати неустойки та штрафу, тому направлення відповідачем 05.04.2013 позивачу такого листа не призводить до переривання спеціального строку позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій за кожним з етапів робіт за договором.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давністю застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, оскільки позивач звернуся до господарського суду з позовною заявою 21.04.2015 року, а позовна давність за виконання першого та другого етапів сплинула 01.09.2014 та 01.01.2015 відповідно, тому у відповідності то зазначених вимог цивільного законодавства суд першої інстанції правомірно відмовив позивачеві в задоволенні його позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач в обґрунтування своїх вимог не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність заявлених вимог.

Виходячи з викладеного, судова колегія апеляційного суду вважає юридичну оцінку, дану місцевим господарським судом обставинам справи такою, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, і тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Харківської області від 08.06.2015 року у справі № 922/2557/15 не вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 32-34, 43, 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.06.2015 року у справі № 922/2557/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 31 липня 2015 року

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.