РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015№910/15882/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15882/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджітал Пеймент Сістемс», смт Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини», м. Київ,

товариства з обмеженою відповідальністю «Київський інститут проблем управління імені Горшеніна», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Середина», с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області,

про визнання поширеної інформації недостовірною та зобов'язання її спростувати,

за участю представників:

позивача - Колосара М.Є. (договір про надання правової допомоги від 05.01.2015 №б/н);

відповідача-1 - Зайоми О.А. (довіреність від 28.01.2015 №б/н);

відповідача-2 - Крат В.Ф. (довіреність від 25.05.2015 №25/05-15/1);

відповідача-3 - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджітал Пеймент Сістемс» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Товариства, інформації, поширеної товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини» (далі - ТОВ «Українські новини») у мережі Інтернет на веб-сайті http://ukranews.com у статті під назвою «Екс-управляючі «Амстору» Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР», а також в російськомовній версії цієї ж статті - «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР»;

- зобов'язання ТОВ «Українські новини» спростувати недостовірну інформацію про Товариство, поширену у мережі Інтернет на веб-сайті http://ukranews.com у статті під назвою «Екс-управляючі «Амстору» Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР», а також в російськомовній версії цієї ж статті - «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР», шляхом розміщення на вказаному сайті повного тексту судового рішення з даної справи;

- зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Київський інститут проблем управління імені Горшеніна» (далі - Інститут) спростувати недостовірну інформацію про Товариство, поширену в мережі Інтернет на веб-сайті http://lb.ua в статті під назвою «Екскеруючі «Амстором» Вагоровські відшукали можливість торгувати online у «ДНР», шляхом розміщення на цьому сайті повного тексту судового рішення з даної справи;

- зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» (далі - ТОВ «Золота Середина») спростувати недостовірну інформацію про Товариство, поширену в мережі Інтернет на веб-сайті http://obozrevatel.com в статті під назвою «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР», шляхом розміщення на вказаному сайті повного тексту судового рішення з даної справи.

Позов мотивовано тим, що вказана інформація є недостовірною та дискредитує позивача як суб'єкта господарювання, завдаючи шкоди діловій репутації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2015 порушено провадження у справі.

Інститут 17.07.2015 подав суду відзив на позов, в якому зазначив таке:

- 28.04.2015 на веб-сайті видання «LB.ua» було відтворено статтю назвою «Екс-управляючі «Амстору» Вагаровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР» з посиланням на редакцію ТОВ «Українські новини» та із збереженням змісту вихідної статті; вихідна стаття, як і стаття, опублікована на сайті «LB.ua», посилається на низку документів і інтернет-публікацій, що є в розпорядженні ТОВ «Українські новини»;

- у прохальній частині позовної заяви не вказано, яка саме інформація є недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача, у зв'язку з чим підлягає спростуванню.

ТОВ «Золота Середина» 17.07.2015 подало суду відзив на позов, в якому зазначило, що: спірну статтю було відтворено на веб-сайті видання «Обозреватель» з посиланням на редакцію ТОВ «Українські новини» та із збереженням змісту вихідної статті; позивачем не наведено, яка саме інформація не відповідає дійсності, та не надано належних та допустимих доказів недостовірності інформації, у зв'язку з чим підлягає спростуванню; тобто, спосіб захисту, обраний позивачем, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Позивач 20.07.2015 подав суду пояснення, в яких зазначив, що Товариство вважає, що відповідачами у спірних статтях поширено неправдиву та негативну інформацію про позивача в частині такого твердження:

«Цивільна дружина Володимира Вагоровського Валерія Бондаренко також є мажоритарним акціонером компанії «Діджитал Пеймент Системс», яка володіє платіжним сервісом «Єдиний гаманець W1» для онлайн-розрахунків. За повідомленнями ЗМІ, СБУ з вересня 2014 року розслідує діяльність посадових осіб ТОВ «Діджитал Пеймент Системс», які організували схему, спрямовану на фінансування тероризму: використовуючи розрахункові рахунки підприємства, відкриті в ПриватБанку, налагодили збір коштів для подальшого використання представниками «Гуманітарного батальйону «Новоросія» під виглядом благодійного фонду.

Варто зазначити, що разом з «Єдиним гаманцем» в поле зору СБУ може потрапити ще один платіжний сервіс - «Інтеркаса».

Річ у тому, що «Інтеркаса» тісно пов'язана з «Єдиним гаманцем». Юридична назва фірми-власника платіжної системи «Інтеркаса» - «Пеймент Технолоджис». Згідно з базою юросіб Міністерства юстиції, у «Пеймент Технолоджис» і «Діджитал Пеймент Системс», яку СБУ зараз підозрює у фінансуванні тероризму, однаковий номер телефону і спільний співвласник - Денис Глінчевський. Понад те: п'ять років тому ці фірми разом розробляли і впроваджували платіжний сервіс «Єдиний гаманець W1»».

24.07.2015 ТОВ «Українські новини» подало суду відзив на позовну заяву, в якому вказало таке:

- позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права;

- відповідач-1 є інформаційним агентством, права і обов'язки якого передбачені Законом країни «Про інформаційні агентства»;

- відповідно до пункту 3 частини першої статті 35 вказаного Закону інформаційне агентство, суб'єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація, зокрема, є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб;

- спірна інформація підтверджується інформацією, отриманою в межах статті 35 Закону України «Про інформаційні агентства», зокрема: рішень судів та інформації, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; на офіційному сайті «Інтеркаса»;

- з огляду на наведене ТОВ «Українські новини» просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 27.07.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача-1,2 у судовому засіданні надали пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Представник відповідача-3 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 20.07.2015.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 27.07.2015 без участі представника відповідача-3 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів-1,2, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За приписом частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ділова репутація - це сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону.

Згідно з частиною другою статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Позов мотивовано тим, що:

- 28.04.2015 у мережі Інтернет на веб-сайті http://ukranews.com у статті під назвою «Екс-управляючі «Амстору» Вагоровські знайшли можливість торгувати on-line в ДНР», а також в російськомовній версії цієї ж статті - «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР» було вказано недостовірну інформацію, яка дискредитує позивача як суб'єкта господарювання, завдаючи шкоди діловій репутації;

- 28.04.2015 у мережі Інтернет на веб-сайті http://lb.ua та на веб-сайті http://obozrevatel.com було відтворено вказану статтю з посиланням на редакцію «Українські новини».

Товариство, заявляючи позов, не вказував, яку саме інформацію статті вважає недостовірною та просить спростувати.

Під час судового розгляду на вимогу суду Товариство подало пояснення щодо позовних вимог, в яких вказало те, що вважає неправдивою та негативною інформацію про позивача в частині такого твердження:

«Цивільна дружина Володимира Вагоровського Валерія Бондаренко також є мажоритарним акціонером компанії «Діджитал Пеймент Системс», яка володіє платіжним сервісом «Єдиний гаманець W1» для онлайн-розрахунків. За повідомленнями ЗМІ, СБУ з вересня 2014 року розслідує діяльність посадових осіб ТОВ «Діджитал Пеймент Системс», які організували схему, спрямовану на фінансування тероризму: використовуючи розрахункові рахунки підприємства, відкриті в ПриватБанку, налагодили збір коштів для подальшого використання представниками «Гуманітарного батальйону «Новоросія» під виглядом благодійного фонду.

Варто зазначити, що разом з «Єдиним гаманцем» в поле зору СБУ може потрапити ще один платіжний сервіс - «Інтеркаса».

Річ у тому, що «Інтеркаса» тісно пов'язана з «Єдиним гаманцем». Юридична назва фірми-власника платіжної системи «Інтеркаса» - «Пеймент Технолоджис». Згідно з базою юросіб Міністерства юстиції, у «Пеймент Технолоджис» і «Діджитал Пеймент Системс», яку СБУ зараз підозрює у фінансуванні тероризму, однаковий номер телефону і спільний співвласник - Денис Глінчевський. Понад те: п'ять років тому ці фірми разом розробляли і впроваджували платіжний сервіс «Єдиний гаманець W1»».

Позивач вважає, що відповідачами через мережу Інтернет було поширено інформацію, яка є недостовірною та спричиняє шкоду діловій репутації Товариства, а тому інформація має бути спростована.

Позивачем не було вжито заходів досудового врегулювання даного спору та не надіслано відповідачам листи, в яких Товариство просило б опублікувати спростування недостовірної інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», далі - постанова Пленуму № 1) .

У пункті 12 постанови Пленуму № 1 зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

В даній справі судом встановлено та й не заперечувалося відповідачами, що:

- на сайті http://ukranews.com спірна інформація розміщена ТОВ «Українські новини»;

- на сайті http://lb.ua - Інститутом;

- на сайті - http://obozrevatel.com - ТОВ «Золота середина».

Разом з тим, відповідачі-1,2 розмістили на своїх сайтах спірну інформацію, повністю відтворивши статтю з посиланням на відповідача-1.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Таким чином, Інститут і ТОВ «Золота Середина» звільнено від відповідальності відповідно до статті 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні».

Що ж до вимог, які стосуються відповідача-1, то слід зазначити таке.

У пункті 15 постанови Пленуму № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування; особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

ТОВ «Українські новини» заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на отримання спірної інформації в офіційних джерелах, на підтвердження чого подало суду:

- ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.04.2015 зі справи № 200/5467/15-к (текст роздруковано із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень), в якій судом встановлено таке: «Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що з вересня 2014 року по теперішній час посадові особи ТОВ «Диджитал Пеймент Системс» (), юридична адреса: м. Донецьк, вул. Шевченка, 41д, діючи за попередньою змовою групою осіб, організували протиправну фінансову схему, направлену на фінансування тероризму, а саме: використовуючи розрахункові рахунки підприємства, які відкриті у ПАТ КБ «ПриватБанк», налагодили збір коштів для подальшого використання представниками «Гуманітарного батальйону «Новоросія» під виглядом «Благодійного фонду ОСОБА_2» для закупівлі зброї, обмундирування, безпілотних летальних апаратів, продуктів харчування та іншого матеріального забезпечення членів терористичних груп (організацій), що діють на території Донецької області. Зокрема встановлено, що фінансова допомога на потреби незаконних збройних формувань, які здійснюють силове протистояння українським військовим формуванням на території зони проведення антитерористичної операції, надходить від фізичних та юридичних осіб, у вигляді благодійних пожертвувань на цільову підтримку діяльності зазначених фондів. При цьому, з матеріалів провадження вбачається, що накопичення безготівкових коштів з метою їх конвертації та подальшого переведення на територію Російської Федерації, здійснюється з використанням акумулюючих та транзитних банківських розрахункових рахунків, у тому числі №4280, відкритий у ПАТ «Радикал Банк» (МФО 319111) ТОВ «Прайм Моніторинг» ().»;

- ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06.04.2014 зі справи № 11-сс/796/162/2014 (текст роздруковано із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень), в якій судом встановлено таке: «У ході проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Діджитал Пеймент Сістемс» () та ТОВ «Пеймент Технолоджіс» () спільно розробили та запровадили в мережі Інтернет платіжний сервіс під назвою «Єдиний гаманець W1». Даний сервіс забезпечує проведення фінансових розрахунків у режимі реального часу та призначений для обслуговування потреб населення, перш за все пов'язаних з оплатою послуг. Здійснює свою діяльність з порушенням положення Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та без відповідного дозволу Національного банку України (згідно постанови НБУ № 426 від 15.09.2006 р.) У своїй діяльності сервіс незаконно використовує електронні гроші під назвою «W1». За надані послуги платіжний сервіс отримує винагороду у вигляді комісії в розмірі від 2 до 7 відсотків в залежності від виду послуги.»;

- витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на товариство з обмеженою відповідальністю «Пеймент технолоджіс» (далі - ТОВ «Пеймент технолоджіс»), Товариство, товариство з обмеженою відповідальністю «Єдиний гаманець» (далі - ТОВ «Єдиний гаманець»), товариство з обмеженою відповідальністю «Донінвестуніверсал» (далі - ТОВ «Донінвестуніверсал»), з яких вбачається те, що: Глінчевський Денис Станіславович є засновником (учасником) ТОВ «Пеймент технолоджіс», Товариства, ТОВ «Єдиний гаманець», а Вагоровський Володимир Антонович - ТОВ «Донінвестуніверсал»; також вказані юридичні особи (крім ТОВ «Донінвестуніверсал») мають єдиний телефонний номер 585-93-31, який вказано як інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою; наведене є свідченням пов'язаності даних юридичних осіб.

Отже, відповідачем-1 спірна інформація була отримана з офіційних джерел, які були відкриті для загального доступу.

Разом з тим, відповідач-1 як інформаційне агентство звільняється від відповідальності відповідно до пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про інформаційні агентства».

Так пунктом 1 частини першої статті 35 Закону України «Про інформаційні агентства»передбачено, що інформаційне агентство, суб'єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Крім того, доводи позивача про недостовірність інформації, яка стосується безпосередньо особи Валерії Бондаренко, є необґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині заявлені безпідставно, виходячи з такого.

Валерія Бондаренко є фізичною особою, яка не позбавлена права самостійно захищати свої права та законні інтереси, подавши відповідний позов.

Позивач як юридична особа не має повноваження на подання позову в інтересах фізичної особи.

Товариство не надало жодного доказу в підтвердження того, що вислови, викладені у статті, не відповідають дійсності.

Позивач не пояснив, чим саме інформація про те, що Валерія Бондаренко є мажоритарним акціонером Товариства, шкодить діловій репутації позивача.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Позивач не надав суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували поширення відповідачами недостовірної інформації та завдання їх діями шкоди діловій репутації Товариства.

З огляду на наведене відсутні передбачені законом підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2015.

Суддя О. Марченко