РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/14842/15

За позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області

до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія"

про стягнення 5 004,57 грн.

Суддя Комарова О.С.

У засіданні брали участь: не з'явились.

В судовому засіданні 28 липня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, 10.06.2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 08.06.2015 року до відповідача, Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія", про стягнення 5 004,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування за шкоду, яку було завдано позивачу у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини водія особи, цивільно-правова відповідальність якої, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована відповідачем за полісом № АВ/4869551.

Ухвалою суду від 12.06.2015 року порушено провадження у справі № 910/14842/15 та призначено розгляд справи на 01.07.2015 року.

В судовому засіданні 01.07.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, надав документи для долучення до матеріалів справи та дав пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання 01.07.2015 року не з'явився, вимог ухвали не виконав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.07.2015 розгляд справи № 910/14842/15 відкладено на 28.07.2015 року у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання, в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 28.07.2015 року представники сторін не з'явились.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2012 року відбувся страховий випадок в м. Херсоні по Миколаївському шосе, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "Man", державний реєстраційний номер ВН 4109 ВВ, з напівпричепом «Vanhol» державний реєстраційний номер ВН 9799 ХХ, що знаходився під керуванням Бензара М.Є. та автомобіля "ВАЗ-2107", державний реєстраційний номер 22 0134, що знаходився під керуванням Альохіна В.М.

Транспортний засіб "ВАЗ-2107", державний реєстраційний номер 22 0134, належить Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВІА № 437232 (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи).

В результаті ДТП автомобіль "ВАЗ-2107", державний реєстраційний номер 22 0134, було пошкоджено, що підтверджується виданою органами ДАІ довідкою.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ст. 9 Закону України "Про страхування").

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку)

виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.10.2012р. у справі № 1407/4408/2012 (належним чином засвідчена копія постанови наявна в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Бензарем М.Є. п.п. 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Статтею 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи, Бензарем М.Є. застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Ман", державний реєстраційний номер ВН 4109 ВВ, з напівпричепом «Vanhol» державний реєстраційний номер ВН 9799 ХХ, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4869551.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з Бензарем М.Є. полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/4869551, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану Бензарем М.Є. шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Ман", державний реєстраційний номер ВН 4109 ВВ, з напівпричепом «Vanhol» державний реєстраційний номер ВН 9799 ХХ.

Як випливає зі Звіту про оцінку автомобіля № 429 від 14.11.2012р. (копія звіту міститься в справі), вартість матеріального збитку автомобіля "ВАЗ-2107", державний реєстраційний номер 22 0134, становить: 5 004,57 грн.

Згідно п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також те, що полісом № АВ/4869551 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в сумі - 00,00 грн., суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 5 004,57 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм М.Є. транспортного засобу "Ман", державний реєстраційний номер ВН 4109 ВВ, з напівпричепом «Vanhol» державний реєстраційний номер ВН 9799 ХХ.

Отже, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем позовних вимог.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст.22 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного разу не з'явився у судові засідання, про дату і місце проведення яких був повідомлений належним чином, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" (ЄДРЮОФОП 21130899, адреса: 04070, м. Київ, вул. КОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 56, офіс 13), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (ЄДРЮОФОП 08592322, адреса: 73000, Херсонська обл., місто Херсон, вул. КІРОВА, будинок 4), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 5 004,57 грн. (п'ять тисяч чотири гривні 57 копійок) та судовий збір - 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень). Видати наказ.

Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/14842/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.08.2015 року.

Суддя О.С. Комарова