РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015Справа №910/11974/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" Славінського Волерія Івановича

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Національний банк України;

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк"

про визнання правочинів недійсними

за участю представників сторін:

від позивача: Щербак Є.М. (довіреність № 47 від 26.05.2015);

від відповідача: Бондаренко Р.В. (довіреність № б/н від 05.01.2015);

від третьої особи 1: не з'явилися;

від третьої особи 2: Цуканова С.Г. (довіреність № 09-8839/14 від 03.10.2014).

Рішення прийняте 24.07.2015 року, у зв'язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 20.07.2015 по 22.07.2015, з 22.07.2015 по 24.07.2015.

У судовому засіданні 24.07.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича (далі позивач/ПАТ «Златобанк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (далі відповідач/ПАТ «КБ «Глобус»), в якому просить суд визнати недійсними:

- кредитну угоду від 11.02.2015, укладену між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус", відповідно до підтверджень по системі S.W.I.F.T. MT 320 № MM45328LG № 42777/42780 від 11.02.2015;

- договір застави майнових прав № ММ45328LG/S-1 від 11.02.2015, укладений між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус";

- договір застави майнових прав № Z110215-1 від 11.02.2015, укладений між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус";

- правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений листами ПАТ "КБ "Глобус" від 13.02.2015 №313, від 16.02.2015 №324 та листами ПАТ "Златобанк" від 13.02.2015 № 782, від 13.02.2015 № 783;

- застосувати наслідки недійсності правочинів шляхом застосування двосторонньої реституції та стягнути з ПАТ "КБ "Глобус" 54 960 955,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на положеннях статей 7-1, 15 Закону України "Про Національний Банк України", статей 66, 67, 73 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", нормах статей 203, 215, 216, 236, 548 Цивільного кодексу України та вмотивовані тим, що спірні правочини є нікчемними в силу спеціального Закону, а також порушують приписи постанов Правління НБУ № 506/БТ від 19.08.2014, № 777/БТ від 04.12.2014, суперечать інтересам держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та суспільства в особі вкладників неплатоспроможного банку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2015, з урахуванням ухвали від 19.05.2015 про виправлення описки, порушено провадження у справі № 910/11974/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2015 залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк".

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ПАТ "КБ "Глобус" у своєму відзиві стверджує про їх безпідставність, посилаючись, зокрема, на те, що спірна кредитна угода не є тим зобов'язанням, внаслідок якого позивач став неплатоспроможним; укладання спірних договорів застави не мало на меті надання відповідачу переваг (пільг) перед іншими кредиторами банку тощо.

У судовому засідання 30.06.2015 відповідач подав до суду клопотання про об'єднання позовів, яке було відкликано останнім 30.06.2015.

Листом від 13.07.2015 № 18-02016/4856 Національний банк України просив розглянути справу без його участі.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своїх письмових поясненнях від 22.07.2015 № 09-23840/15 підтримав заявлені позовні вимоги і просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

24.07.2014 відповідачем подано до суду клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК), що було задоволено судом.

Також, 24.07.2015 відповідач звернувся до суду з клопотанням про колегіальний розгляд справи з посиланням на специфіку та складність даної справи.

Заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Питання щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції врегульовано статтею 15 Закону України "Про судоустрій України і статус суддів". Даною нормою, зокрема, встановлено, що справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово або колегією суддів.

Законодавчий припис щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції кореспондується із частиною 1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України, згідно вимог якої справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Таким чином питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом з урахуванням категорії спору та обґрунтованості клопотання про призначення колегіального розгляду справи, а також з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність кожної конкретної справи.

Розглянувши доводи позивача про призначення колегіального розгляду справи та матеріали вказаної справи, суд не вбачається підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з такого.

Заява про призначення колегіального розгляду справи повинна бути обґрунтованою та мотивованою, повинні бути вказані конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи або про складність певної категорії спору. Заява також повинна бути підтверджена фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Із поданого клопотання про призначення колегіального розгляду справи вбачається, що заявник не навів конкретної обставини на підтвердження складності справи або складності спору, не надав жодного доказу на підтвердження заяви, не зазначив жодного нормативного обґрунтування, обмежившись при цьому лише безпідставним проханням розглядати справу колегіально.

За наведених обставин справи не вбачається наявність підстав для задоволення заяви про колегіальний розгляд справи, оскільки заява позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

Сторони повідомлені судом про дату, час і місце розгляду даної справи належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши представників сторін, судом встановлено таке.

23 вересня 2009 року між ПАТ "Златобанк" та ВАТ "КБ "Глобус" укладено генеральний договір №56/1, предметом якого є порядок укладання сторонами угод на проведення міжбанківських операцій і загальні умови їх виконання.

Пунктом 5.1. вказаного договору передбаченого, що укладання угод відповідно до генерального договору відбувається шляхом визначення їх умов у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між дилерами сторін за допомогою системи REUTERS DEALING, по телефону або іншими узгодженими засобами зв'язку та обміну відповідними підтвердженнями по телексу, системі S.W.I.F.T., електронній пошті НБУ або іншими узгодженими засобами зв'язку.

Відповідно до підпункту 5.2.4. генерального договору після узгодження істотних умов угоди, визначених підпунктом 5.2.3., зокрема, у системі S.W.I.F.T., сторони протягом того ж робочого дня обмінюються підтвердженнями (МТ 320) по телексу, системі S.W.I.F.T. або по електронній пошті НБУ, які є невід'ємною частиною цього генерального договору. Угода вважається укладеною з моменту здійснення такого обміну.

На підставі вказаного генерального договору, 11.02.2015 між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус" була укладена кредитна угода відповідно до якої, ПАТ "Златобанк" надало ПАТ "КБ "Глобус" кредитні кошти в сумі 54 960 955,00 грн зі строком повернення 12.02.2015, свідченням чого є підтвердження по системі S.W.I.F.T. (МТ 320) № ММ45328LG № 42777/42780 від 11.02.2015.

Також в межах цього генерального договору, 11.02.2015 між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус" укладена кредитна угода за умовами якої ПАТ "КБ "Глобус" надало ПАТ "Златобанк" кредитні кошти у сумі 3 500 000,00 доларів США зі строком повернення 12.02.2015, свідченням чого є підтвердження по системі S.W.I.F.T. (МТ 320) № ММ45329LТ від 11.02.2015.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного повернення позики у розмірі 54 960 955,00 грн, 11.02.2015 між сторонами укладено договір застави майнових прав № ММ45328LG/S-1 відповідно до якого, ПАТ "КБ "Глобус" (заставодавець) передало в заставу ПАТ "Златобанк" (заставодержатель) належні заставодавцю майнові права, що полягають у праві вимагати від ПАТ "Златобанк" повернення кредитних коштів в сумі 3 500 000,00 доларів США та сплати процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % річних, строком до 12.02.2015, згідно кредитного договору, укладеного між сторонами на підставі підтверджень по системи S.W.I.F.T. в форматі МТ320 № ММ45327LT та № 42777/42780 від 11.02.2015.

Того ж дня, 11 лютого 2015 року, між ПАТ "КБ "Глобус" (затаводержатель) та ПАТ "Златобанк" (заставодавець) укладено договір застави майнових прав № Z110215-1 відповідно до якого, заставодавець передає в заставу майнові права вимоги в розмірі 54960955,00 грн, які належать йому на підставі угоди про надання міжбанківського кредиту, укладеної шляхом обміну підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. № ММ45328LG від 11.02.2015 та № 42777/42780 від 11.02.2015. Заставлене право вимоги забезпечує виконання заставодавцем зобов'язань згідно угоди про надання ПАТ "КБ "Глобус" міжбанківського кредиту ПАТ "Златобанк", укладеної шляхом обміну підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. №42777/42780 від 11.02.2015 та №ММ45327LT від 11.02.2015, а саме: зобов'язання по поверненню 12.02.2015 міжбанківського кредиту в розмірі 3 500 000 доларів США, повній сплаті процентів за міжбанківський кредит, виходячи із розрахунку 0,1% в сумі 9,72 доларів США.

У подальшому, ПАТ "КБ "Глобус" листом від 13.02.2015 № 313 повідомило ПАТ "Златобанк" про зарахування зустрічних однорідних вимог за вищевказаними кредитними договорами на суму 109 921 910, 00 грн та повідомив про наявність заборгованості ПАТ "Златобанк" перед ПАТ "КБ "Глобус", після зарахування зустрічних вимог, у розмірі 2620491,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 (25,099142 гривень за 1 долар США) складає 65 772 084, 00 грн.

ПАТ "Златобанк" листами від 13.02.2015 №№ 782, 783 погодив зарахування вказаних зустрічних вимог.

Постановою Національного банку України від 13.02.2015 № 105 ПАТ "Златобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 № 30 в ПАТ "Златобанк" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінського Валерія Івановича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Златобанк" запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 включно.

Частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб" уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

На виконання зазначених вимог Закону, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Златобанк" Славінський В.І. своїм наказом від 06.03.2015 № 71 відніс до нікчемних такі правочини:

кредитну угоду від 11.02.2015, укладену між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус" відповідно до підтверджень по системі S.W.I.F.T. MT320 № MM45328LG № 42777/42780 від 11.02.2015;

договір застави майнових прав № Z110215-1 від 11.02.2015, укладений між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "КБ "Глобус";

правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений листами ПАТ "КБ Глобус" від 13.02.2015 №313, від 16.02.2015 №324 та листами ПАТ "Златобанк" від 13.02.2015 № 782, від 13.02.2015 № 783.

Про зазначене уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію повідомила ПАТ "КБ "Глобус" (листи №№ 363/2, 363/3 від 06.03.2015, №1120 від 07.04.2015).

Відповідно до частини 5 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Листами № 622 від 19.03.2015, № 926 від 20.04.2015 ПАТ "КБ "Глобус" повідомило уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. про відсутність правових підстав для визнання вказаних вище правочинів недійсними, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Розглянувши позов по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для його часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Національний банк України", Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та/або фінансової системи країни, має право визначати тимчасові особливості регулювання та нагляду за банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України (далі НБУ), у тому числі особливості підтримання ліквідності банків, застосування економічних нормативів, формування та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними операціями банків, запроваджувати обмеження на їх діяльність, у тому числі обмежувати або забороняти видачу коштів з поточних та вкладних (депозитних) рахунків фізичних та юридичних осіб, а також обмежувати або тимчасово забороняти проведення валютних операцій на території України, зокрема операцій з вивезення, переказування і пересилання за межі України валютних цінностей.

Статтею 15 названого Закону до повноважень Правління Національного банку України віднесено прийняття рішення про віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України, зокрема, у таких формах: встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; нагляд за діяльністю банків.

Статтею 67 цього Закону визначено, що метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках. Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону. Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Статтею 73 Закону визначено, що до заходів впливу, які має право застосовувати Національний банк України, належать обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій; віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Підстави і порядок запровадження Національним банком України особливого режиму контролю за діяльністю банків, застосування заходів впливу, визначені Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 № 346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2012р. за № 1590/21902.

Пунктом 12.3. глави 12 розділу ІІ цього Положення встановлено, що рішення Правління Національного банку про віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних має містити, зокрема, обмеження у діяльності банку (філії іноземного банку) (за потреби).

Відповідно до пункту 7.9. глави 7 розділу ІІ Положення банк з моменту отримання рішення Національного банку про обмеження окремих видів здійснюваних банком операцій та протягом визначеного цим рішенням строку (або до визначеного терміну) укладає договори та здійснює операції, у тому числі згідно з договорами, що укладені ним з клієнтами до моменту отримання рішення, виключно з урахуванням установлених обмежень.

Постановою Правління Національного банку України від 19.08.2014 № 506/БТ заборонено ПАТ "Златобанк" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки. Зобов'язано ПАТ "Златобанк" здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ "Розрахунковий центр"). У зв'язку з цим зобов'язано перераховувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "Златобанк", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (пункти 3, 4 постанови).

Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 777/БТ ПАТ "Златобанк" віднесено до категорії проблемних, для стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови для банку установлено такі обмеження в його дійсності, зокрема: не здійснювати нових кредитних операцій; не здійснювати бездокументарних операцій, не надавати порук та інших зобов'язань; погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями банку, приймати тільки в грошовій формі; погашення заборгованості за наданими кредитами та іншими активними операціями шляхом набуття права власності на об'єкти застави здійснювати за погодженням з куратором банку (пункт 2 постанови).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 207 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В силу частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Метою визнання недійсними правочинів (договорів) зі спеціальних підстав, визначених частиною третьою статті 38 названого Закону, є встановлення факту вчинення банком правочинів у підозрілий період (протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку) та наявність обставин, прямо визначених положеннями статті 38 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, Законом визначено спеціальні підстави, з якими пов'язана нікчемність правочинів.

Судом встановлено, що за два дні до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" останній на підставі кредитної угоди від 11.02.2015 надав ПАТ "КБ "Глобус" кредитні кошти у сумі 54 960 955,00 грн зі строком повернення 12.02.2015, тобто на два дні.

В забезпечення вчасного виконання зобов'язання з повернення цих кредитних коштів, ПАТ "КБ "Глобус" відповідно до договору застави майнових прав № ММ45328LG/S-1 від 11.02.2015, передав ПАТ "Златобанк" в заставу майнові права, що полягають у праві вимагати від ПАТ "Златобанк" повернення кредитних коштів в сумі 3 500 000 доларів США та сплати процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % річних, строком до 12.02.2015 згідно кредитного договору, укладеного між сторонами на підставі генерального договору про загальні умови і порядок проведення міжбанківських операцій № 56/1 від 23.09.2009 та підтверджень по системи S.W.I.F.T. в форматі МТ320 № ММ45327LT та № 42777/42780 від 11.02.2015.

Як зазначалося вище, постановами Правління Національного банку України від 19.08.2014 № 506/БТ та від 04.12.2014 № 777/БТ ПАТ "Златобанк" заборонено використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки, здійснювати нові кредитні операції, а також надавати поруки та інші зобов'язання.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини неплатоспроможного банку є нікчемним, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Враховуючи, що спірну кредитну угоду було укладено за два дні до запровадження тимчасової адміністрації в банк, що призвело до неможливості виконання ПАТ "Златобанк" у повному обсязі його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами; нею було надано перевагу ПАТ "КБ "Глобус" перед іншими клієнтами банку на отримання кредитних коштів з такою істотної умовою як 0,1% річних за користування кредитними коштами, а також з огляду на те, що ця кредитна угода укладена в порушення встановлених Постановами Правління НБУ заборон та обмежень щодо використання прямих кореспондентських рахунків, здійснення нових кредитних операцій, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання її нікчемною з підстав, встановлених пунктами 2, 6 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

В силу статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно з статтею 3 Закону України "Про заставу" заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до частини другою статті 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, договір застави майнових прав № ММ45328LG/S-1 від 11.02.2015, укладений між ПАТ "Златобанк" (заставодержатель) та ПАТ "Комерційний банк "Глобус" (заставодавець) в забезпечення виконання останнім свого зобов'язання за нікчемною кредитною угодою від 11.02.2015, підлягає визнання недійсним.

Що ж до позовної вимоги про визнання недійсним правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлених листом ПАТ "КБ "Глобус" від 13.02.2015 № 313 та листами АТ "Златобанк" від 13.02.2015 № 782, № 783, то вона підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, припинення господарських зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється за заявою однієї із сторін.

Частиною 3 статті 203 ГК України передбачено припинення господарського зобов'язання, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої невизначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, теж саме повинно бути і з боржником; однорідні, а саме необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (частина 2 статті 509 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Кредитна угода, на підставі якої у ПАТ "Златобанк" виникла вимога до ПАТ "КБ "Глобус" щодо повернення кредитних коштів у розмірі 54 960 966,00 грн, не створює юридичних наслідків через її нікчемність, у зв'язку з чим вчинений сторонами правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений листом ПАТ "КБ "Глобус" від 13.02.2015 №313 та листами ПАТ "Златобанк" від 13.02.2015 №782, № 783, не відповідає вимогам статті 601 ЦК України, тому є недійсним.

Крім того суд бере до уваги, що постановою Правління НБУ № 777/БТ від 04.12.2014 ПАТ "Златобанк" приписано приймати погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями, тільки в грошовій формі.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог відбулося всупереч заборони, встановленої постановою Правління НБУ №777/БТ від 04.12.2014, та призвело до ненадходження грошових коштів на рахунки ПАТ "Златобанк".

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним договору застави майнових прав № Z110215-1 від 11.02.2015, укладеного між ПАТ "Златобанк" (заставодавець) та ПАТ "КБ "Глобус" (заставодержатель), суд зазначає таке.

На підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку (пункт 2.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів недійними).

Відповідно до вказаного договору застави майнових прав ПАТ "Златобанк" передав у заставу належні йому майнові права (право вимоги) на кошти в розмірі 54 960 955,00 грн, які виникли на підставі угоди про надання міжбанківського кредиту, укладеної шляхом обміну підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. № ММ45328LG від 11.02.2015 та № 42777/42780 від 11.02.2015.

Заставлене право вимоги забезпечує виконання ПАТ "Златобанк" свого зобов'язань за угодою про надання ПАТ "КБ "Глобус" міжбанківського кредиту ПАТ "Златобанк", укладеної шляхом обміну підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. №42777/42780 від 11.02.2015 та №ММ45327LT від 11.02.2015, а саме: зобов'язання по поверненню 12.02.2015 міжбанківського кредиту в розмірі 3 500 000 доларів США, повній сплаті процентів за міжбанківський кредит, виходячи із розрахунку 0,1% в сумі 9,72 доларів США.

Як зазначалося, у зв'язку з віднесенням ПАТ "Залотобанк" до категорії проблемних, постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 777/БТ установлені обмеження у діяльності останнього, зокрема, з дня прийняття цієї постанови банку заборонено надавати поруки та інші зобов'язання.

Проте, всупереч встановленої Правлінням Національного банку України заборони, ПАТ "Златобанк" взяло на себе зобов'язання задовольнити вимоги ПАТ "КБ "Глобус" з повернення кредитних коштів у розмірі 3500000 доларів США за рахунок предмета застави, а саме: майнових прав на вимогу в розмірі 54 960 955,00 грн.

Таким чином, договір застави майнових прав № Z110215-1 від 11.02.2015 суперечить нормативно-правовим актам Національного банку України, тому підлягає визнанню недійсним.

Стосовно вимоги позивача про застосування наслідків недійсності правочинів шляхом застосування двосторонньої реституції та стягнення з ПАТ "КБ "Глобус" 54 960 955,00 грн., суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.

За змістом статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, способами захисту прав при цьому є двостороння реституція або, у разі її неможливості, - відшкодування вартості того, що одержано (частина 1), відшкодування заподіяних збитків та моральної шкоди (частина 2).

Згідно з частиною 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення.

Разом із тим частиною 3 статті 207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. Якщо ж за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним з моменту його виникнення і припиняється на майбутнє, а не з моменту укладення.

Фактичне користування кредитними коштами на підставі кредитного договору унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення.

Виходячи із викладеного, спірна кредитна угода підлягає визнанню недійсною і припиненню на майбутнє, що виключає задоволення вимоги про повернення отриманих за цією угодою кредитних коштів у розмірі 54 960 955,00 грн на підставі частини 1 статті 216 ЦК України.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до пункту 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнена від сплати судового збору.

Згідно з статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсною Кредитну угоду від 11.02.2Q15 р., укладену між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (, місцезнаходження: 01030 Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» (, місцезнаходження:04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5), відповідно до підтверджень по системі S.W.I.F.T. MT №MM45328LG від 11.02.2015 р.

3. Визнати недійсним Договір застави майнових прав №ММ45328LG|S-1 11.02.2015 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52) Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5).

4. Визнати недійсним Договір застави майнових прав №Z110215-1 від 11.02.2015 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52) Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5).

5. Визнати недійсним Правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог оформлений листами Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5) до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52) від 13.02.2015 р. №313 від 16.02.2015 р. №324, листами Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5) від 13.02.2015 р. №782 та від 13.02.2015 р. №783, в частині Кредитної угоди від 11.02.2015 р., відповідно до підтвердження по системі S.W.I.F.T. MT №MM45328LG від 11.02.2015 р., Договору застави майнових прав №ММ45328LG|S-1 11.02.2015 р., Договору застави майнових прав №Z110215-1 від 11.02.2015 р., укладених між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52) Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5).

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр. Куренівський, 19/5) в доход державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні, 00 коп.

8. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31 липня 2015 року.

Суддя Я.А. Карабань