ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. Справа № 925/1135/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Носенко В.М. - представник за довіреністю,

Хмара В.І. - селищний голова,

від відповідача - Василенко В.М. - директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області,

смт. Драбів, Черкаської області

до комунального підприємства "Драбівські теплові мережі",

смт. Драбів, Черкаської області

про стягнення 119 030 грн. 34 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулася Драбівська селищна рада Драбівського району Черкаської області до комунального підприємства "Драбівські теплові мережі" про стягнення збитків (матеріальної шкоди) у вигляді не правомірно отриманих відповідачем у період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року грошових коштів в розмірі 119 030 грн. 34 коп. за послуги теплопостачання, наданих згідно договорів на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09 липня 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 23 липня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 20 липня 2015 року за №108 та зазначав, що нарахування за послуги з теплопостачання відповідач здійснював згідно затверджених тарифів.

Крім того відповідач не погоджується з твердженнями позивача щодо завищення опалювальної площі кухні на 28,5 кв.м., оскільки 27 січня 2011 року на підставі листа №27 Драбівської селищної ради комісією із представників селищної ради та комунального підприємства було проведено контрольні обміри опалювальних площ Драбівської селищної ради, кухні Центру розвитку дитини "Сонечко" та самого центру.

Контрольні обміри були проведені по зовнішньому обміру, тому що розрахунок приєднаного теплового навантаження проводиться згідно п. 1.3. Норм і вказівок по нормуванню витрат теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд КТМ України 244 - 94, а саме з врахуванням об'єму будівель за зовнішнім обміром. За результатами контрольного обміру було складено відповідний акт, який затверджено Драбівським селищним головою та погоджено директором комунального підприємства "Драбівські теплові мережі".

Таким чином відповідач вважає, що контрольні обміри було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому будь-якого завищення опалювальних площ не відбулося. Відповідно до визначеної актом опалювальної площі були укладені договори на постачання теплової енергії.

Крім того відповідач зазначав, що кошти, які просить позивач стягнути з комунального підприємства, отримані від позивача як оплата за теплопостачання за договорами на постачання теплової енергії, тобто за наявності правової підстави. Отже, при існуванні між сторонами договірних правовідносин, неналежне виконання умов договорів може слугувати підставою для відповідальності, а не підставою для повернення коштів.

Посилання позивача на висновки державної фінансової інспекції, як на підставу для задоволення позову є неправомірним. Виявлені фінансовою інспекцією порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт перевірки фінансової інспекції не позбавляє позивача процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

В зв'язку з чим відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 23 липня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1135/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача збитків в розмірі 119 030 грн. 34 коп., позивач посилався на приписи ст. ст. 16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 1, 20, 224, 225 ГК України та зазначав, що оскільки приведена опалювальна площа приміщень (3 560 кв.м.) є більшою, ніж загальна опалювальна площа (2 291 кв.м.), зазначена невідповідність призвела до завищення відповідачем абонентської плати та відповідно вартості теплопостачання. Крім того позивач зазначав, що опалювальна площа приміщень рахується по внутрішньому обміру будівель, а не ззовні.

Також позивач стверджував, що відповідачем протягом січня 2011 року - грудня 2014 року необґрунтовано збільшено суму наданих послуг з теплопостачання по приміщенню кухні Центру дитячого розвитку "Сонечко", внаслідок завищення опалювальної площі зазначеного приміщення на 28,5 кв.м.

Крім того позивач зазначав, що вищевказані порушення були виявлені за результатами проведеної Золотоніською об'єднаною державною фінансовою інспекцією ревізії Драбівського селищного бюджету та ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Драбівською селищної ради.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 01 січня 2011 року між Драбівською селищною радою Черкаської області (споживач) та комунальним підприємством "Драбівські теплові мережі" (енергопостачальна організація) було укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення приміщення ради в смт. Драбів Черкаської області приведеною опалювальною площею 134,2 кв. м. та Центру розвитку дитини "Сонечко" 3 110,8 кв.м., кухні та прачечної 315 кв.м., загальна площа - 3 560 кв.м.

Згідно п. 1 вищевказаного договору енергопостачальна організація зобов'язалася постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

В розмірі згідно тарифу, який встановлений відповідно до рішення Драбівської районної ради від 15 грудня 2010 року №2-9/VI, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року та постанови Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1267 "Про затвердження порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води", а саме:

на протязі календарного року - сплачується усіма споживачами абонентна плата в розмірі 2,16 грн. (з ПДВ) (1,8 грн. без ПДВ) за 1 м2 приведеної опалювальної площі;

в опалювальний сезон - крім абонентної плати в розмірі 2,16 грн. (з ПДВ) (1,80 грн. без ПДВ) за 1 м2 приведеної опалювальної площі сплачується:

споживачами, приміщення яких обладнані приладами обліку - 523,27 грн. з ПДВ за 1 Гкал. (436, 06 грн. без ПДВ);

споживачами, приміщення яких не обладнані приладами обліку 10,39 грн. з ПДВ за 1 м2 (8,66 грн. без ПДВ) в опалювальний сезон.

Строк дії даного договору до 31 грудня 2011 року (п. 10.1 договору).

В подальшому 24 лютого 2012 року сторонами було укладено договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти за №24, згідно умов якого відповідач зобов'язався у 2012 році поставити позивачу теплову енергію в гарячій воді в кількості 219,4 Гкал на суму 264 417 грн. 00 коп., а позивач - прийняти та оплатити її для опалення приміщення (кухні) приведеною опалювальною площею 315 кв.м., приміщення селищної ради - 134,2 кв.м., дитячий садок - 3 110,8 кв.м. в смт. Драбів Черкаської області.

Термін дії договору - 31 грудня 2012 року (п. 10.1. договору).

15 лютого 2013 року сторонами було укладено договір №24 на постачання теплової енергії в гарячій воді, закупленої за результатами проведеної процедури закупівлі у одного учасника.

В преамбулі вказаного правочину визначено, що цей договір укладено на постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення приміщення селищної ради (кухні) приведеною опалювальною площею 315 кв.м., приміщення селищної ради - 134,2 кв.м., дитячого садка - 3 110,8 кв.м.

За умовами п. 1.1. вказаного договору, енергопостачальна організація зобов'язалася постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в необхідних обсягах на суму 421 582, 00 грн., а споживач - прийняти теплову енергію у необхідній кількості та оплатити її відповідно до рішення Драбівської районної ради від 14 серпня 2012 року №20-3/VI, розробленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житло-комунальні послуги", а саме:

з 01 січня 2013 року до 31 липня 2013 року по двоставковому тарифу:

абонентську плату - 4,27 грн. з ПДВ (3,56 грн. без ПДВ) щомісячно за 1 кв.м приведеної опалювальної площі на протязі календарного року;

в опалювальний сезон крім оплати абонентської плати у розмірі 4,27 гри. за 1 кв. м.

За обсяг теплової енергії:

- при наявності приладів обліку теплової енергії 830,10 грн. ПДВ (691,75 гри. без ПДВ) за 1 Гкал щомісячно на протязі опалювального сезону;

- при відсутності або несправності приладів обліку 24,19 грн. з ПДВ (20,16 грн. без ПДВ) за 1 м2 приведеноїопалювальної площі на протязі опалювального сезону.

З 01 серпня до 31 грудня 2013 року по одноставковому тарифу:

- при наявності приладів обліку теплової енергії 1 122,86 грн. з ПДВ (935,72 грн. без ПДВ) за 1 Гкал щомісячно на протязі опалювального сезону;

- при відсутності або несправності приладів обліку 33,73 грн. з ПДВ (27, 28 грн. без ПДВ) за 1 кв.м.

Строк дії договору до 31 грудня 2013 року (п.10.1 договору).

В подальшому 19 лютого 2014 року між сторонами було укладено договір за №24 на постачання теплової енергії в гарячій воді, закупленої за результатами проведеної процедури закупівлі у одного учасника.

В преамбулі договору вказано, що сторони уклали цей договір про закупівлю товару за кодом 35.30.1 за ДК 016-2010 - пара та гаряча вода, постачання пари та гарячої води (централізоване постачання теплової енергії) в обсязі (кількості) 239 Гкал (за приладами обліку) та 3 560 кв.м. (абонентська плата), 315 кв.м. (без приладів обліку) для опалення приміщення селищної ради (кухні), дитячого садка в смт. Драбів Черкаської області.

За умовами п. 1. вищевказаного договору, енергопостачальна організація зобов'язалася постачати споживачу товар за кодом 35.30.1 за ДК 016-2010- пара та гаряча вода, постачання пари та гарячої води (централізоване постачання теплової енергії) в необхідних обсягах на суму 372 100 грн.00 коп., а споживач - прийняти товар та оплатити його відповідно до рішення Драбівської районної ради від 14 серпня 2012 року №20-3/VI, розробленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово - комунальні послуги", а саме:

абонентську плату - 4,27 грн. з ПДВ (3,56 грн. без ПДВ) щомісячно за 1 кв.м приведеної опалювальної площі на протязі календарного року;

в опалювальний сезон крім оплати абонентської плати у розмірі 4,27 гри. за 1 кв. м.

За обсяг теплової енергії теплової енергії:

- при наявності приладів обліку теплової енергії 830,10 грн. з ПДВ, (691,75 гри. без ПДВ) за 1 Гкал. щомісячно на протязі опалювального сезону;

- при відсутності або несправності приладів обліку 24,19 грн. з ПДВ (20,16 грн. без ПДВ) за 1 м2 приведеної опалювальної площі на протязі опалювального сезону.

Строк дії договору до 31 грудня 2014 року або до зміни тарифу (п. 10.1 договору).

02 квітня 2015 року за результатами проведення ревізії Драбівського селищного бюджету та ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Драбівськї селищної ради за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року Золотоніської об'єднаною державною фінансовою інспекцією складено акт №03-22/23.

Ревізією встановлено, що фактична приведена опалювальна площа приміщень Центру розвитку дитини "Сонечко" за результатами контрольних обмірів склала 3 120,9 кв.м., що на 439,1 кв.м. менше (3 560 кв.м. - 3 120,9 кв.м.) ніж зазначено в договорах, на підставі яких здійснювалось нарахування та оплата абонентської плати за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року.

Ревізією умов договорів від 01 січня 2011 року №46, від 24 лютого 2012 року №24, від 15 лютого 2013 року №24 та від 14 січня 2014 року №24 укладених між Драбівською селищною радою Черкаської області та комунальним підприємством "Драбівські теплові мережі", а також щомісячних рахунків та актів, встановлено, що протягом періоду з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року розрахунок абонентської плати здійснювався виходячи з приведеної опалювальної площі 3 560,0 м.кв. Враховуючи результати контрольних обмірів, за результатами яких було встановлено завищення приведеної опалювальної площі на 439, 1 кв.м., згідно проведених розрахунків загальна сума зайво нарахованої та сплаченої абонентської плати за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року склала 67 718 грн. 00 коп.

Крім того в акті ревізії зазначено, що оскільки порядок надання послуг з теплопостачання та справляння плати за їх надання врегульовано нормативно-правовими актами, застосування рішення Черкаської обласної ради від 11 жовтня 1986 року №821 та додаткового прейскуранта №К 15-02-ЧР-1986/1, про що зазначено в поясненні директора комунального підприємства "Драбівські теплові мережі" щодо застосування приведеної опалювальної площі, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, комунальне підприємство "Драбівські теплові мережі" протягом 2012-2014 років проводило нарахування та селищною радою здійснювалась оплата за надані послуги з теплопостачання згідно укладених вищезазначених договорів за цінами, які не відповідають затвердженим тарифам.

Оскільки приведена опалювальна площа приміщень (3 560 м.кв) є більшою ніж загальна опалювальна площа (2 291 м. кв), зазначена невідповідність протягом 2012-2014 років призвела до завищення комунальним підприємством "Драбівські теплові мережі" абонентської плати та відповідно вартості теплопостачання на суму 162 812 грн. 70 коп.

Враховуючи те, що зустрічною звіркою встановлено зайве нарахування та сплату абонентської плати за рахунок завищення опалювальної площі на 439,1 кв.м. за 2011 - 2014 роки на суму 67 718 грн. 00 коп., з яких за 2012 - 2014 роки на суму 56 336 грн. 53 коп., загальна сума завищеної абонентської плати за рахунок застосування тарифів, як до приведеної опалювальної площі за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, склала 106 476 грн. 17 коп. (162 812 грн. 70 коп.. - 56 336 грн. 53 коп.), чим не дотримано умов укладених договорів.

Крім того фінансова інспекція у своєму акті вказала, що внаслідок розбіжності площ, які встановлені при проведенні контрольного обміру приміщень дошкільного навчального закладу "Сонечко" встановлено, що протягом періоду з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року відповідачем необґрунтовано збільшено суму наданих послуг з теплопостачання по приміщенню кухні за 28,5 кв.м. (315 кв.м. - 286,5 кв.м.) на загальну суму 12 554 грн. 17 коп.

17 квітня 2015 року та 19 травня 2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача листи за №169 та №205 про повернення завданої матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 119 030 грн. 34 коп. (а.с.37, 39).

На вищевказані листи відповідачем було надано відповідь від 15 травня 2015 року №71 та від 17 червня 2015 року №92 про те, що вимоги Драбівської селищної ради є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Оскільки вищевказані претензії відповідачем залишено без задоволення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) регулюють Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Цією ж постановою затверджений Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Зі змісту договорів на послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді від 01 січня 2011 року, від 24 лютого 2012 року, від 15 лютого 2013 року та від 19 лютого 2014 року вбачається, що сторони обумовили приведену опалювальну площу приміщень закладів позивача, до яких відповідач відпускає теплову енергію (преамбула договорів).

Крім того комісією у складі представників сторін 27 січня 2011 року було проведено контрольні обміри приміщень Центру розвитку дитини "Сонечко" та Драбівської селищної ради. Приведеним контрольним обміром було встановлено опалювальні площі для опалення приміщень, а саме: Центру розвитку дитини "Сонечко" - 3 110,8 кв.м., селищної ради - 134,2 кв.м., кухні з прачечною - 315 кв.м., загальна опалювальна площа складає 3 560 кв.м.

За результатами контрольних обмірів було складено акт від 27 січня 2011 року, який затверджено Драбівським селищним головою та погоджено директором комунального підприємства "Драбівські теплові мережі".

При проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, фінансова інспекція здійснила зміну, передбаченої договорами опалюваної площі. При цьому зазначила, що приведена опалювана площа є більшою, ніж загальна опалювальна площа.

Згідно п.2 Правил №630 опалювана площа (об'єм) будинку - загальна площа (об'єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об'єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт.

Під час проведення перевірки фінансова інспекція не обґрунтувала застосовану нею методику розрахунку загальної опалюваної площі, не взяла до уваги доводи відповідача стосовно того, що приміщення закладів позивача, до яких постачається водяна пара і гаряча вода, перевищують встановлену нормами висоту 2,6 м, отже при розрахунку опалюваної площі підлягає врахуванню об'єм приміщень, який буде більшим, ніж приведена площа, що визначалась Додатковим прейскурантом №К 15-02-ЧР 1986/1 від 11 жовтня 1986 року. Тому у договорах сторони обумовили принцип визначення опалюваної площі з врахуванням Правил №630 і Додаткового прейскуранту.

Згідно статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що укладені сторонами договори від 01 січня 2011 року, від 24 лютого 2012 року, від 15 лютого 2013 року та від 19 лютого 2014 року, відповідають наведеним нормам законодавства у сфері теплопостачання, у тому числі змісту Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, підписані обома сторонами, у судовому порядку недійсними не визнавались і виконувались обома сторонами відповідно до погоджених ними умов. При цьому позивач не навів жодних обставин, які б свідчили про невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та визначених Правилами обов'язків щодо своєчасного належного надання послуг в установлених обсягах, належної якості відповідно до вимог законодавства та встановлених Правил.

Грошові кошти, які просить стягнути позивач, одержані відповідачем як плата за отримані ним на підставі чинних договорів послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді, отже, ці кошти набуто за наявності правової підстави - договору.

Згідно ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимоги щодо зміни опалювальної площі передбаченої договорами позивач не заявляв. Порушення, на які вказує у акті ревізії державна фінансова інспекція, не впливають на договірні зобов'язання сторін і не можуть їх змінювати.

Як зазначалось вище, звертаючись до суду з даним позовом, як на підставу своїх вимог позивач посилався, зокрема, на приписи ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 255 Господарського кодексу України та зазначав, що заявлена до стягнення сума є збитками.

Підстава позову, це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

В силу ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 623 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частинами 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З огляду на положення ст. 22 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Суд не погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем умов договорів з надання послуг теплопостачання, що призвело до завищення останнім абонентської плати та вартості теплопостачання, а також приведеної опалювальної площі та як наслідок спричинення збитків, оскільки відповідачем були надані послуги з теплопостачання на умовах визначених договорами від 01 січня 2011 року, від 24 лютого 2012 року, від 15 лютого 2013 року та від 19 лютого 2014 року.

Суду не подано доказів невідповідності зазначених договорів чинному законодавству.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем своїх зобов'язань, передбачених договорами на постачання теплової енергії в гарячій воді, та у зв'язку з цим спричинення збитків в розумінні ст. 22 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача в якості збитків.

При цьому господарський суд відхиляє посилання позивача на акт Золотоніської об'єднаної державної фінансової інспекції №03-22/23 від 02 квітня 2015 року, як на беззаперечний доказ завдання збитків, оскільки встановлені органами державної фінансової інспекції при проведенні контрольних заходів факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним ГПК України, тобто сам лише акт ревізії не є підставою для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків та не звільняє сторону від процесуального обов'язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

При цьому судом враховано висновки викладені в постанові Вищого господарського суду України від 26 березня 2013 року зі справи №32/184.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Оскільки згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору, то судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 28 липня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович