ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р.Справа № 922/3778/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Міський інформаційний центр", м. Харків
до Приватного підприємства "Супутник-Стоун", м. Харків
про стягнення коштів у сумі 8255,52 грн.
за участю представників:

позивача: Молочко Н.Г., довіреність №679/0/2-15 від 04.03.2015 р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Міський інформаційний центр", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Супутник-Стоун" про стягнення неустойки за прострочення повернення місця за договором № 2541 від 27.03.2014 р. за період з 02.07.2014 р. по 30.06.2015 р. у розмірі 8255,52 грн.; зобов'язання відповідача повернути позивачу на підставі акту прийму-передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: м. Харків, вул. Котлова - вул. Ніжинська, привівши це місце в належний стан відповідно до п. 5.3 договору № 2541 від 27.03.2014 р. Окрім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3045,00 грн. (1827,00 грн. за вимоги майнового характеру та 1218,00 грн. - за вимоги немайнового характеру).

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 2541 від 27.03.2014 р. про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій щодо повернення орендованого місця.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд долучити до матеріалів справи документи згідно заяви (вх.№ 29799 від 27.07.2015 р.). Вказані документи суд долучив до матеріалів справи.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, витребуваних судом документів не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

27 березня 2014 року між позивачем та відповідачем (як користувачем) було укладено договір № 2541 про надання в користування місць, що знаходяться в комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1 договору позивач надає у користування відповідачу місця, які знаходяться в комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій, згідно додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору.

Додатком № 1 до договору сторони погодили, що відповідачу за договором передається в користування щит стаціонарний (2,00х3,00х1, з рекламною площею 6,00) за адресою: м.Харків, вул. Котлова - вул. Ніжинська (код 37654).

В пункті 1.1 договору сторони погодили, що від користуванням розуміється тимчасове використання розповсюджувачем зовнішньої реклами (користувачем) переданих в користування місць, які перебувають у комунальній власності з метою: а) встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться у користувача на законних підставах, та їх використання у формах, не заборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами; б) обслуговування спеціальних конструкцій (підтримання в належному стані, наклеювання рекламоносіїв тощо).

27 березня 2014 року відповідач встановив спеціальну конструкцію типу щит стаціонарний 2,00х3,00х1 за адресою вул. Котлова - вул. Ніжинська (код 37654) (акт встановлення спеціальної конструкції для розміщення зовнішньої реклами від 27.03.2014 р. а.с. 16).

Пунктом 1.4 договору сторони передбачили, що місяця передаються користувачу згідно акту прийому-передачі строком з 27.03.2014 р. по 30.06.2014 р.

Згідно акту від 27.03.2014 р. прийму-передачі місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій по договору (а.с. 14), 27.03.2014 р. позивач передав, а відповідач прийняв в користування обумовлене договором місце.

Сторони погодили, що договір припиняє свою дію якщо користувач не отримав дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місцях, переданих у користування за цим договором протягом строку на який було встановлено пріоритет (в частині конкретних місць) (п. 8.1.5 договору).

Відповідно до п. 8.2 договору у разі припинення дії договору з підстав, передбачених п. 8.1.5, договір вважається таким, що припинив свою дію з дня наступного за закінченням строку, на який було встановлено пріоритет.

Рішення про встановлення пріоритету було прийнято 24.03.2014 р., пріоритет встановлено строком на 3 місяці (довідка про встановлення пріоритету від 24.03.2014 р.).

Згідно листа відділу реклами Департаменту контролю міської ради вих.№ 2288 від 24.06.2014 р., відповідач у встановленому чинним законодавством України порядку дозвіл на розміщення зовнішньої реклами не отримав, а встановлений пріоритет припинив свою дію.

Позивач стверджує, у зв'язку неотриманням відповідачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами, припиненням пріоритету - договір припинив свою дію 24.06.2014 р.

Згідно з п.5.1. Договору, протягом семи календарних днів після припинення дії договору на будь-яких підставах, передбачених пунктами 8.1., 8.3 договору, відповідач зобов'язаний звільнити надані в користування місця та передати їх позивачеві. Повернення місць, наданих у користування, здійснюється відповідачем на підставі актів прийому-передачі, які складаються позивачем та підписуються уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Місця вважаються фактично повернутими позивачу з моменту підписання актів прийому-передачі. Акт прийому-передачі місця підписує позивач після надання відповідачем фото місця демонтованої спеціальної конструкції, а у разі неможливості визначення стану місця по наданим фотознімкам, після виїзду представника позивача на місце розташування спеціальної конструкції. У випадку неналежного стану місця розташування спеціальної конструкції (засмічення території, пошкодження місць, наявності фундаменту конструкції тощо) акт прийому-передачі з боку позивача не підписується, а складається акт огляду місця з зазначенням виявлених порушень (п.5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.3 Договору місця, надані в користування відповідачу за цим договором, повинні бути повернені позивачу у належному стані (демонтована спеціальна конструкція та її частини (фундаменти, елементи кріплень тощо), відновлена тротуарна плитка, асфальтне або травьяне покриття, вивезене сміття та інше.

Позивач стверджує, що відповідач у визначеному договором порядку не повернув передані в користування згідно договору місяця.

Відповідно до п.6.2 Договору, у разі прострочення повернення місць, наданих у користування за договором, відповідач сплачує позивачу неустойку, яка складає 7% від розміру плати за користування неповернутим місцем, встановленої у додатку №1 цього договору (з ПДВ), за кожний день затримки повернення вказаного місця.

З огляду на наведені умови договору позивач нарахував відповідачу неустойку в сумі 8255,52 грн. за період з 02.07.2014 р. по 30.06.2015 р., а також просить суд зобов'язати відповідача звільнити раніше передане в користування місце.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивачем належним чином виконано його зобов'язання за договором, а саме - передано відповідачу у користування обумовлене договором місце за адресою вул. Котлова - вул. Ніжинська (код 37654) для розміщення спеціальної конструкції типу щит стаціонарний 2,00х3,00х1 (акт від 27.03.2014 р. прийму-передачі місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій по договору а.с. 14).

Як свідчить наявний в матеріалах акт встановлення спеціальної конструкції для розміщення зовнішньої реклами від 27.03.2014 р. (а.с. 16), обумовлена договором спеціальна конструкція була фактично розміщена відповідачем на отриманому від позивача в користування місці.

Відповідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Договором (п.п. 8.1.5, 8.2) сторони погодили, що він припиняє свою дію з дня наступного за закінченням строку, на який було встановлено пріоритет у випадку, якщо відповідач не отримав дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місцях, переданих у користування згідно договору.

Матеріали справи свідчать, що відповідач у визначений строк дозвіл на розміщення зовнішньої реклами не отримав (лист відділу реклами Департаменту контролю міської ради вих.№ 2288 від 24.06.2014 р.). Відповідні обставини відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не спростовано.

З огляді на наведене, враховуючи, що пріоритет було встановлено 24.03.2014 р. строком на 3 місяці, договір є таким, що припинив свою дію - 24.06.2014 р.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В договорі сторони домовились, що у випадку припинення договору, відповідач має повернути позивачу отримані згідно договору в користування місяця протягом семи календарних днів після припинення дії договору. Згідно умов договору, факт передачі отриманого в користування місця засвідчується актом прийму-передачі. Відповідач має привести місце в належному стані (з демонтованою спеціальною конструкцією та її частинами (фундаменти, елементи кріплень тощо), відновленою тротуарною плиткою, асфальтним або травьяним покриттям, вивезеним сміттям та інше) (п.п. 5.1-5.3 договору).

Отже, з огляду на положення договору, а також ст.ст. 253-254 ЦК України, відповідач мав повернути позивачу обумовлене договором місце в строк - до 01.07.2014 р. в належному стані.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано належних доказів, які б свідчили про повернення позивачу в належному стані обумовленого договором місця для розміщення спеціальної конструкції, а саме підписання між сторонами відповідного акту прийму-передачі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором щодо повернення отриманого в користування місця для розміщення спеціальної конструкції, а від так і про законність та обгрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повернути позивачу на підставі акту прийму-передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: м. Харків, вул. Котлова - вул. Ніжинська, привівши це місце в належний стан відповідно до п. 5.3 договору № 2541 від 27.03.2014 р.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначалось вище, в договорі (п. 6.2) сторони домовились, що у разі прострочення повернення місць, наданих у користування за договором, відповідач сплачує позивачу неустойку, яка складає 7% від розміру плати за користування неповернутим місцем, встановленої у додатку №1 цього договору (з ПДВ), за кожний день затримки повернення вказаного місця.

Згідно з п. 6.6 договору, у випадках, передбачених пунктами 6.1-6.5 договору, нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане, не припиняється.

Враховуючи порушення відповідачем своїх зобов'язань з повернення отриманого в користування за договором місця, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки на предмет відповідності умовам договору та вимогам чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 8255,52 грн. за період з 02.07.2014 р. по 30.06.2015 р. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст.49 ГПК України, згідно якої судовий збір при задоволенні позовних вимог покладається на відповідача.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються на відповідача в повному обсязі - в сумі 3045,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 193, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 253-254, 530, 546, 549, 598, 610, 611, 626 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Супутник-Стоун" (61072, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 47, к. 50, ) на користь Комунального підприємства "Міський інформаційний центр" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, оф. 618, ) неустойку за прострочення повернення місця за договором № 2541 від 27.03.2014 р. за період з 02.07.2014 р. по 30.06.2015 р. у розмірі 8255,52 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3045,00 грн.

Зобов'язати Приватне підприємство "Супутник-Стоун" (61072, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 47, к. 50, ) повернути Комунальному підприємству "Міський інформаційний центр" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, оф. 618, ) на підставі акту прийму-передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: м. Харків, вул. Котлова - вул. Ніжинська, привівши це місце в належний стан відповідно до п. 5.3 договору № 2541 від 27.03.2014 р.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.07.2015 р.

Суддя Т.Д. Суярко