РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015Справа №910/12549/15

За позовом Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто"

про стягнення 42241,50 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін :

Від позивача: Волков І.М. (дов.)

Від відповідача: Куприянський Б.О. (дов.)

У судовому засіданні 27.07.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Тучак Сергій Богданович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" заборгованості в розмірі 36 180,59 грн. за надані транспортно-експедиційні послуги, з яких: 32 500, 00 грн. - основна заборгованість, 3510, 00 грн. - інфляційні втрати, 170,59 грн. - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12549/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.06.2015.

10.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича надійшли документи по справі.

10.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 10.06.2015 з'явились представники позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича, відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто".

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" в судовому засіданні 10.06.2015 надав суду пояснення щодо клопотання про відкладення розгляду справи, просив задовольнити дане клопотання.

В судовому засіданні 10.06.2015 оголошено перерву до 08.07.2015.

30.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

08.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича в судовому засіданні 08.07.2015 надав суду пояснення щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив прийняти її до розгляду та розглядати вимоги, що викладені в даній заяві.

Відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач - Фізична особа-підприємець Тучак Сергій Богданович просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" заборгованість у розмірі 42261,35 грн., з яких: 32500, 00 грн. - основна заборгованість, 9454,53 грн. - інфляційні втрати, 306,82 грн. - 3 % річних.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вищевказана заява позивача про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представник позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича в судовому засіданні 08.07.2015 надав суду пояснення по суті позовних вимог, підтримав вимоги викладені у заяві про збільшення розміру позовних вимог, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" в судовому засіданні 08.07.2015 надав суду пояснення щодо заперечень на позов, підтримав викладені у відзиві обставини.

В судовому засіданні 08.07.2015 оголошено перерву до 14.07.2015.

14.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" надійшли додаткові пояснення та клопотання про здійснення фіксування судового процесу по справі № 910/12549/15 технічними засобами.

Відповідно до п. 7 ст. 81-1 ГПК України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" надійшла заява про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, при подальшому розгляді справи № 910/12549/15 буде здійснюватись фіксування судового процесу.

В судове засіданні 14.07.2015 з'явились представники позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича, відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто".

В судовому засіданні 14.07.2015 представник позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича оригіналів документів для огляду суду не надав, та заявив клопотання про продовження строку вирішення спору у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 продовжено строк вирішення спору у справі №910/12549/15 на 15 (п'ятнадцять) днів.

В судовому засіданні 14.07.2015 оголошено перерву до 21.07.2015 та зобов'язано позивача надати суду документи, що підтверджують укладення між сторонами договору.

Представник позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича в судовому засіданні 21.07.2015 надав суду письмові пояснення, витребувані судом документи. Також, у наданих суду письмових поясненнях позивач, на підставі ст. 22 ГПК України, зменшив розмір позовних вимог та заявив до стягнення з відповідача 42241,50 грн., з яких: 32500, 00 грн. - основна заборгованість, 9454,53 грн. - інфляційні втрати, 286,97 грн. - 3 % річних.

Судом, встановлено, що у даних поясненнях позивачем заявлено про зменшення позовних вимог, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 22 ГПК України, подальший розгляд справи здійснюється за заявленими вимогами.

Представник позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича в судовому засіданні 21.07.2015 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" в судовому засіданні 21.07.2015 позов заперечив. Також, представник відповідача усно заявив відвід судді по справі - Гулевець О.В.

Статтею 20 ГПК України передбачено, що відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

В пункті 1.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що за імперативним приписом частини четвертої статті 20 ГПК України відвід повинен заявлятись у письмовій формі. Якщо відвід заявлено усно, господарський суд має запропонувати заявникові викласти його у письмовій формі (за необхідності надавши йому потрібний для цього час), а в разі відмови від заявлення відводу в такій формі - продовжити розгляд справи по суті із зазначенням про це в протоколі судового засідання.

Враховуючи зазначені положення законодавства, суд запропонував викласти відвід у письмовій формі та зазначив про можливість оголошення перерви на тридцять хвилин для викладення відводу судді у письмовій формі.

Проте, представник відповідача зазначив, що для викладення обставин, якими обґрунтовується відвід, представнику відповідача необхідно більше часу для викладення відводу судді Гулевець О.В. у письмовій формі, у зв'язку із чим, просив суд оголосити перерву на два робочі дні.

В судовому засіданні 21.07.2015 оголошено перерву до 27.07.2015.

27.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" надійшла заява про відвід судді Гулевець О.В.

В судове засідання 27.07.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" про відвід судді Гулевець О.В. від розгляду справи №910/12549/15 відмовлено.

Представник позивача - Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича в судовому засіданні 27.07.2015 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" в судовому засіданні 27.07.2015 позов заперечив.

В судовому засіданні 27.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до замовлення №67-1 на транспортно-експедиційні послуги від 28.01.2015 Фізична особа-підприємець Тучак Сергій Богданович (позивач) зобов'язався надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" (відповідачу) послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні по маршруту Голландія - Німеччина - Україна, а відповідач зобов'язався здійснити оплату наданих послуг.

У відповідності до п. 12 замовлення №67-1 від 28.01.2015, вартість перевезення складає 34500,00 грн.; оплата здійснюється на протязі 14 банківських днів по отриманню оригіналів.

На підтвердження виконання послуг із перевезення вантажу за замовленням №67-1 від 28.01.2015, позивачем надано копії міжнародних товарно-транспортних накладних СМR та акт №16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.02.2015.

13.03.2015 відповідачем здійснено часткову оплату за послуги з перевезення в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Посилаючись на порушення відповідачем умов замовлення №67-1 від 28.01.2015 в частині оплати за надані позивачем послуги, позивач звернувся до суду з позовом (в останній редакції вимог) про стягнення з відповідача 42241,50 грн., з яких: 32500, 00 грн. - основна заборгованість, 9454,53 грн. - інфляційні втрати, 286,97 грн. - 3 % річних.

Відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що позивачем не було надано відповідачу документів, а саме: примірника міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR), а тому у відповідача не виникло обов'язку з оплати послуг перевезення; а також, позивач не довів факту надання ним послуг з перевезення, оскільки міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) відсутні відомості про позивача як перевізника. Окрім того, відповідач стверджує, що у замовленні №67-1 від 28.01.2015 відсутні печатка відповідача та підпис уповноваженої особи відповідача, а замовлення №67-1 від 28.01.2015 між сторонами не укладалось, у зв'язку із чим, посилання позивача на вказане замовлення як на підставу позову є необґрунтованим.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

З матеріалів справи вбачається, що шляхом обміну листами засобами електронного зв'язку між сторонами було укладено замовлення №67-1 на транспортно-експедиційні послуги від 28.01.2015.

У відповідності до ч. 1 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Згідно із ч. 1 ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

На підтвердження факту надання послуг із перевезення вантажу за замовленням №67-1 від 28.01.2015 на загальну суму 34500,00 грн., позивачем надано копії міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) та акт №16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.02.2015.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги стверджує, що замовлення №67-1 від 28.01.2015 між сторонами не укладалось, примірників міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) відповідачу не передано, а факт надання позивачем послуг з перевезення останнім не доведено, оскільки, в міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) відсутні відомості про позивача як перевізника.

Проте, суд визнає необґрунтованими вказані заперечення відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до акту №16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.02.2015 позивачем були надані відповідачу послуги по договору №67-1 від 28.01.2015 з міжнародного автоперевезення автомобілем ДАФ, АС 2465 ВЕ/АС 2969 ХТ по маршруту м. Амерсфорт (Голландія) - м. Weesp (Голландія) - м. Мюнхен (Німеччина) - м. Вознесенськ (Україна) на суму 34500,00 грн.

Судом встановлено, що в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг), що є первинним обліковим документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вказано, що послуги надані по договору №67-1 від 28.01.2015.

Таким чином, підписання відповідачем акту №16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.02.2015 по договору №67-1 від 28.01.2015 фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру №ТУТ-000015 від 10.02.2015 на оплату послуг на підставі №67-1 від 28.01.2015 (міжнародне автоперевезення автомобілем ДАФ, АС 2465 ВЕ/АС 2969 ХТ по маршруту м. Амерсфорт (Голландія) - м. Weesp (Голландія) - м. Мюнхен (Німеччина) - м. Вознесенськ (Україна)) на суму 34500,00 грн.

13.03.2015 відповідачем здійснено часткову оплату за послуги з перевезення в розмірі 2000,00 грн. (призначення платежу: часткова оплата за міжнародні автоперевезення згідно рахунку№ТУТ-000015 від 10.02.2015), що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи, що підтверджують укладення між сторонами у спрощений спосіб замовлення №67-1 на транспортно-експедиційні послуги від 28.01.2015 (з копії якого вбачається наявність підписів та скріплення печатками сторін), наявні акт №16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.02.2015 та рахунок-фактуру №ТУТ-000015 від 10.02.2015, в яких міститься посилання на договір №67-1 від 28.01.2015 та докази часткової оплати за міжнародні автоперевезення згідно рахунку№ТУТ-000015 від 10.02.2015 у розмірі 2000,00 грн., суд дійшов висновку, що замовлення №67-1 на транспортно-експедиційні послуги від 28.01.2015 є укладеним, послуги з міжнародного автоперевезення на суму 34500,00 грн. надані позивачем саме на виконання вказаного замовленням, а відповідачем в свою чергу, такі послуги сплачені частково.

За таких обставин, будь-які підстави вважати, що замовлення №67-1 від 28.01.2015 є неукладеним, відсутні.

Суд зазначає, що відсутність відомостей у міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) про позивача як перевізника не свідчить про виконання послуг з перевезення не позивачем, а іншою особою. Окрім того, в міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) зазначено про здійснення перевезення погодженим сторонами автомобілем ДАФ, АС 2465 ВЕ/АС 2969 ХТ.

Як зазначено позивачем, останнім на адресу відповідача було надіслано рахунок-фактуру №ТУТ-000015 від 10.02.2015 року, два примірники акту №16 здачі-приймання робіт (надання послуг), один з яких відповідач підписав та повернув позивачу та три примірники міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR), в підтвердження чого позивачем надано повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №437. Доказів, які б спростовували отримання міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR), відповідачем суду не надано.

Крім того, міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) VZ004549/VZ004550 вбачається що отримувачем вантажу є ПАТ "ВОЗКО" (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 287).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звертався до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ВОЗКО" заборгованості за договором №12/02-904 від 20.01.2015.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.06.2015 по справі №915/684/15 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ВОЗКО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" 66381,00 грн. - боргу, 279,55 грн. - 3% річних та 1827, 00 грн. - судового збору. З вказаного рішення вбачається, що на підтвердження факту надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" послуг Публічному акціонерному товариству "ВОЗКО" на виконання замовлення №12/02-4 на транспортно-експедиційні послуги від 19.01.2015 на суму 39000 грн., ТОВ "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" посилався на міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) VZ004549/VZ004550.

Водночас, Фізична особа-підприємець Тучак Сергій Богданович (позивач) в підтвердження факту надання відповідачу послуг за замовленням №67-1 від 28.01.2015 посилається на міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) VZ004549/VZ004550, копія якої наявна в матеріалах справи.

Таким чином, доводи відповідача про неотримання оригіналів документів, які є підставою для оплати послуг не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими судом обставинами.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевстановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем належним чином підтверджено факт надання послуг з перевезення на підставі замовлення №67-1 на транспортно-експедиційні послуги від 28.01.2015, а також, отримання документів відповідачу, у зв'язку із чим, строк оплати, відповідно до п. 12 замовлення №67-1 від 28.01.2015, настав.

Нормами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором №67-1 від 28.01.2015 в частині оплати наданих позивачем послуг, заборгованість у розмірі 32500,00 грн. за договором підтверджується матеріалами справи та відповідачем належними доказами не спростована, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в даній частині, у зв'язку з чим, задовольняє позовні вимоги про стягнення 32500,00 грн. заборгованості.

Оскільки, відповідачем допущено порушення грошового зобов'язання позивачем на підставі ст. 625 ЦК України здійснено нарахування 286,97 грн. - 3% річних за період з 06.03.2015 по 12.03.2015 на суму 34500,00 грн. та за період з 13.03.2015 по 20.06.2015 на суму 32500,00 грн., 9454,53 грн. - інфляційних втрат за березень 2015 року по травень 2015 року.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 12 замовлення №67-1 від 28.01.2015, оплата здійснюється на протязі 14 банківських днів по отриманню оригіналів.

Оскільки, міжнародні товарно-транспортні накладні (СМR) отримані відповідачем 19.02.2015 (повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №437) нарахування 3% річних та інфляційних втрат, у відповідності до строку оплати, встановленого п. 12 замовлення №67-1 від 28.01.2015 має здійснюватись з 12.03.2015.

За перерахунком суду розмір 3% річних нарахованих за період з 12.03.2015 по 12.03.2015 на суму 34500,00 грн. та за період з 13.03.2015 по 20.06.2015 на суму 32500,00 грн., складає 296,96 грн.

Розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем є арифметично вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 9454,53 грн.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" (03056, м. Київ, вул. Польова, будинок 21, офіс 114, ) на користь Фізичної особи-підприємця Тучака Сергія Богдановича (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Левітана, будинок 13, ідентифікаційний код ) заборгованість у розмірі 32500 (тридцять дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 269 (двісті шістдесят дев'ять) грн. 96 коп., інфляційні витрати у розмірі 9454 (дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 53 коп., судовий збір у розмірі 1826 (одну тисячу вісімсот двадцять шість) грн. 26 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.07.2015.

Суддя О.В. Гулевець