ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа № 922/116/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Потапенко В.І.

при секретарі Довбиш А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Добреля О.В. (довіреність №08-11/4697/2-14 від 24.12.2014 року),

відповідача - ОСОБА_2 - особисто; ОСОБА_3 (дов.№б/н від 22.10.2014р.),

третьої особи -не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Харківської міської ради, м.Харків (вх. №2212Х/1-38) на рішення господарського суду Харківської області від 17.03.2015 року у справі № 922/116/15,

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

3-я особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Управління державного земельного агентства у м. Харкові Харківської області, м.Харків,

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків

про внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.03.2015р. (суддя Яризько В.О.) у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди землі відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.03.2015р. у справі №922/116/15 за позовом Харківської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди землі. Прийняти нове рішення, яким позов Харківської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди землі задовольнити у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначає, що позивачем не доведений розмір орендної плати, який пропонується змінити з урахуванням нової нормативної грошової оцінки та не доведено правильність визначення інших показників, які впливають на розрахунок орендної плати; умови запропонованої позивачем додаткової угоди не є такими, обов'язковість яких передбачена діючим законодавством України, а позивачем не надано суду доказів погодження з відповідачем розміру орендної плати, що зазначена в редакції запропонованої додаткової угоди. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу позивача- без задоволення.

Позивач надав суду клопотання (вх.№11210) про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку із необхідністю проведення повторного огляду земельної ділянки, яка орендується відповідачем, складення відповідного акту обстеження земельної ділянки.

Судова колегія враховує, що до матеріалів справи позивачем надано акт №174/15 обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 14.02.2015 року.

При цьому, відповідно до статті 101 ГПК України, додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Позивачем не обґрунтовано неможливість здійснення повторного обстеження земельної ділянки відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Крім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.07.2015 року розгляд апеляційної вже відклався на підставі заявленого позивачем клопотання.

Таким чином, позивачу під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження створено належні умови для обґрунтування своєї правової позиції у справі та надання відповідних доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги та відмовляє позивачу в задоволенні його клопотання.

Відповідач надав суду клопотання від 28.07.2015 року про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, посилаючись на те, що законним представником Харківської міської ради у даній справі є міський голова, який не має законних підстав передоручати свої повноваження іншим особам, у зв'язку з чим довіреність представника Харківської міської ради №08-11/4697/2-14 від 24.12.2014 року є недійсною та не надає представнику Харківської міської ради Добрелі О.В. права підписувати апеляційну скаргу у даній справі.

Відповідно до частини 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Згідно статті 12 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" головною посадовою особою територіальної громади міста є міський голова.

У відповідності до статті 42 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Харківська міська рада є стороною у даній справі, тобто законним представником даної юридичної особи є міський голова, який від імені юридичної особи має підписувати довіреність представнику.

Крім того, відповідно до п.3.2.4 Положення про Юридичний департамент Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 року №07/10, Юридичний департамент представляє у встановленому законодавством порядку інтереси міського голови, міської ради, її виконавчих органів та їх посадових осіб (на підставі довіреності, наданої ними) в судах та інших органах під час розгляду правових питань і спорів.

Матеріали справи свідчать про те, що апеляційна скарга підписана представником Харківської міської ради - Добреля О.В., який діє на підставі довіреності №08-11/4697/2-14 від 24.12.2014 року.

Довіреністю №08-11/4697/2-14 від 24.12.2014 року Харківська міська рада уповноважила головного спеціаліста - юрисконсульта відділу з гуманітарних та соціальних питань Юридичного департаменту Харківської міської ради Добрелю О.В. представляти, зокрема в апеляційних господарських судах, інтереси Харківської міської ради у всіх справах із усіма правами, що передбачені законом позивачу, в тому числі з правом оскарження рішень суду і підпису відповідних скарг. Довіреність дійсна з 01 січня до 31 грудня 2015 року. (а.с.201 т.1).

Таким чином, повноваження Добрелі О.В. на представництво інтересів Харківської міської ради у даній справі, в тому числі на підписання апеляційної скарги, підтверджені належним чином.

З урахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для припинення апеляційного провадження у даній справі та відмовляє в задоволенні клопотання відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що 10.06.2015 року відповідач звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням (вх.№9104) про повернення апеляційної скарги, в якому вказував аналогічні доводи та просив суд закрити апеляційне провадження. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року в задоволенні клопотання відповідачу відмовлено.

Також відповідач надав суду клопотання від 10.06.2015 року про огляд та дослідження речових доказів - об'єкта малої архітектурної форми у місці їх знаходження за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач вважає за необхідне здійснити огляд речового доказу для підтвердження його доводів щодо присутності на земельній ділянці, яку орендує відповідач, об'єкту малої архітектурної форми, яка йому не належить.

Судова колегія враховує, що в матеріалах справи міститься акт №174/15 обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 14.02.2015 року, акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості №1392/05 від 21.06.2005 року.

Вказані акти є належними доказами обставин, які в ньому зафіксовано.

Таким чином, в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження правової позиції сторін, у зв'язку з чим відсутні підстави для здійснення огляду земельної ділянки, яку орендує відповідач.

Крім цього, огляд земельної ділянки колегією суддів не є доцільним без присутності відповідного спеціаліста та необхідних приладів для вимірювання меж земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання клопотання відповідача.

В судове засідання 28.07.2015 року третя особа не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що третя особа належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за її відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

20.10.2005 року між Харківською міською радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди землі №82131/05 (далі-договір) (а.с.14 т.1).

Відповідно до п. 1 договору орендодавець, на підставі рішення XXXIII сесії Харківської міської ради IV скликання від 22.02.2005 року № 21/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва " надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови площею 0,0140 га (під забудовою - 0,0018 га, інших угідь - 0,0122 га), яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0140 га (п.2 договору).

Згідно п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки:

-на період будівництва згідно з довідкою №1609/05 від 23.06.2005 року становить 14772 грн.;

-на період експлуатації згідно з довідкою №1610/05 від 23.06.2005 року становить 73858 грн.

Договір укладено строком: на період будівництва до 31.12.2007 року (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації), на період експлуатації до 31.12.2030 року (п.8 договору).

Відповідно до п.9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області.

Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить:

-на період будівництва: 2005 рік: 38,07 грн.; 2006 рік: 56,05 грн., з 2007 року: 105,76 грн.,

-на період експлуатації: з 31.12.2007 року: 320,24 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

В пункті 13 договору сторони узгодили, що розмір орендної плати переглядається у разі:

зміни умов господарювання, передбачених договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів;

внаслідок інфляції - щорічно;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01 січня 2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Передбачено, що нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року застосовується з 01 січня 2014 року (а.с.32 т.1).

Рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року №1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" вводиться в дію з 01 січня 2014 року, а зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (а.с.30 т.1).

Позивач вказує,що на виконання вказаного рішення, позивач направив відповідачу лист-пропозицію № 1550/0/30-13 від 30.12.2013 року з трьома примірниками додаткової угоди до договору оренди землі та трьома примірниками розрахунку орендної плати в зв'язку із зміною її розміру, для підписання (а.с.27 т.1).

Як зазначає позивач, відповідач не надав відповідь на лист-пропозицію у встановлений термін, що стало підставою для звернення до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі №82131/05 від 20.10.2005 року, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору у редакції позивача.

Колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ч.1 ст.651 ЦК України зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із вказаними положеннями кореспондується норма ч.1. ст.188 ГК України, якою також встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Стаття 30 Закону України "Про оренду землі" так само передбачає, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Порядок зміни та розірвання договору визначено частинами ст.188 ГК України.

Таким чином, зміна договору можлива лише у двох випадках: або добровільно за згодою сторін, або примусово у разі, якщо обов'язок внести зміни прямо передбачений законом або договором.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведеного, обов'язок по доведенню існування в законі чи договорі обов'язку відповідача внести зміни у спірний договорі оренди земельної ділянки покладений на позивача.

Судова колегія враховує, що норми права, на які посилається позивач у позові (ст.ст. 651, 653, 654 ЦК України, ст.ст. 15, 179, 188 ГК України, ст.ст.13, 15, 21 Закону України "Про оцінку земель", ст. 30 Закону України "Про оренду землі" та інші) регулюють загальні засади зміни та розірвання договорів, загальні питання правовідносин, пов'язаних з платою за землю.

Однак, вказані позивачем норми права, не містять прямого припису про обов'язковість зміни умов договору оренди землі в частині розміру орендної плати в разі прийняття орендодавцем рішення про затвердження нової нормативної грошової оцінки переданих в оренду земель.

Також в позовній заяві позивач посилається на ст.289 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 289.1. Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Однак, приписи вказаної статті застосовуються саме для встановлення розміру орендної плати, а не її зміни, тобто застосовуються під час укладання договору, а не протягом його виконання.

Стаття 289 ПК України також передбачає індексацію нормативної грошової оцінки земель, однак індексація нормативної грошової оцінки не передбачає необхідності збільшення розміру орендної плати пропорційно збільшенню розміру нормативної оцінки землі.

Таким чином, норми Податкового кодексу України також не передбачать обов'язку вносити зміни в договір у разі, якщо після його укладення змінився розмір нормативної грошової оцінки.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що розглядаючи спори з приводу перегляду розміру орендної плати виходячи із зміни нормативної грошової оцінки земельних ділянок, необхідно враховувати поєднаність в межах розгляду справи як безпосередньо факту зміни нормативної грошової оцінки, так і факту визначеності самим договором такої підстави зміни орендної плати.

Пунктом 13 договору оренди сторони узгодили вичерпний перелік випадків, за яких переглядається розмір орендної плати, а саме:

зміна умов господарювання, передбачених договором;

зміна розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів;

внаслідок інфляції - щорічно;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом.

З наведеного вбачається, що в договорі відсутня така підстава для зміни розміру орендної плати як збільшення нормативної грошової оцінки землі.

Колегія суддів враховує, що сторони в договорі підставою зміни орендної плати визначили зміну розміру земельного податку згідно зі змінами у діючому законодавстві, однак позивач не надав суду доказів збільшення розміру земельного податку.

При цьому, в пункті п.2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011р. №6 роз'яснено, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Однак, зміна органом місцевого самоврядування нормативної грошової оцінки землі не є законодавчою зміною граничного розміру орендної плати. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок не може ототожнюватися зі зміною розміру орендної плати, а є лише її передумовою.

Аналогічна правова думка міститься в постанові Вищого господарського суду України від 01.04.2015 року у справі №922/1912/14.

Судова колегія зазначає, що позивачем також не доведено, що в даному разі мають місце або зміна умов господарювання, або зміна розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів тощо.

"Іншим випадком, передбачений законом" вказана позивачем обставина також не може вважатись, оскільки, як зазначено вище, чинним законодавством не передбачено зміну нормативної грошової оцінки землі в якості обов'язкової підстави для зміни розміру орендної плати за землю.

З урахуванням наведеного, позивач не довів наявність підстав, передбачених пунктом 13 договору, для перегляду розміру орендної плати, яка встановлена договором.

Крім того, позивач просить суд змінити пункт 9 договору встановивши розмір орендної плати за земельну ділянку згідно розрахунку №1261/14 від 17.12.2013 року в розмірі 5,6% від її нормативної грошової оцінки.

При цьому, в договорі оренди землі від 20.05.2005 року орендна плата встановлена у наступному розмірі: на період будівництва: 2005 рік: 38,07 грн.; 2006 рік: 56,05 грн., з 2007 року: 105,76 грн., на період експлуатації: з 31.12.2007 року: 320,24 грн.

Таким чином, пропозиція позивача встановити розмір орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки є істотною зміною умов договору, оскільки в договорі №82131/05 сторони узгодили фіксований розмір орендної плати, який встановлений в національній грошовій одиниці України - гривні та обчислюється лише з урахуванням індексу інфляції.

Позивач не надає жодних нормативно обґрунтованих пояснень та доказів на підставі яких правових норм відповідач зобов'язаний погодитись із запропонованим способом визначення розміру орендної плати, а також підстав для застосування ставки орендної плати саме в розмірі 5,6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В позовній заяві також не зазначено про наявність істотної зміни обставин, що могли би слугувати підставою для внесення змін в договір на підставі статті 652 ЦК України, а позивач лише посилається на рішення Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року №1269/13, яким в односторонньому порядку затверджено нові ставки орендної плати у місті Харкові, вже після укладення спірного договору оренди землі.

Крім цього, позивач просить суд змінити пункт 2 договору, додавши кадастровий номер земельної ділянки, однак довідки з Державного земельного кадастру, яка б підтверджувала присвоєння земельній ділянці, яка надана в оренду відповідачу, вказаного номеру позивач не надав.

Також, дослідивши інші умови запропонованої до укладення позивачем додаткової угоди, а саме пункти 13, 14, 28, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач повинен був в межах підстав позову обґрунтувати необхідність внесення змін до вказаних пунктів договору.

Однак, необхідність зміни зазначених пунктів договору нормативно не обґрунтована позивачем, наявність законодавчих чи передбачених договором підстав для примушення відповідача погодитись із пропонованими умовами, позивачем не доведена.

Колегія суддів також приймає до уваги пояснення відповідача про те, що на земельній ділянці, яка ним орендується знаходиться об'єкт малої архітектурної форми, який належить іншій особі та перешкоджає здійсненню відповідачем господарської діяльності. Про вказане свідчить, зокрема, акт обстеження земельної ділянки відповідача та фотокартки, надані відповідачем до матеріалів справи.

В судовому засіданні 28.07.2015 року на запитання суду щодо наявності на спірній земельній ділянці об'єктів, які належать іншій особі та законності їх розміщення, представник позивача відповіді не надав.

В апеляційній скарзі позивач посилається на постанови Верховного суду України, в яких суд дійшов висновку про те, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Аналізуючи наведену апелянтом судову практику, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд України постановою від 20.08.2013р. у справі №3-19гс12 визнав обґрунтованими вимоги позивача про збільшення орендної плати у зв'язку зі збільшенням нормативної грошової оцінки землі. Верховний Суд України прийшов до такого висновку на підставі пункту 3.4. договору оренди земельної ділянки від 29.05.2003р., укладеного між Запорізькою міською радою та ПАТ "Запорізький абразивний комбінат", яким було визначено, що "орендна плата підлягає індексації відповідно до індексації грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством".

Таким чином, у вищевказаній справі збільшення нормативної грошової оцінки землі було дійсно передбачено відповідним договором в якості підстави для збільшення розміру орендної плати.

У даній справі такі обставини відсутні, у зв'язку з чим доводи апелянта є необґрунтованими та не приймаються колегіє суддів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.03.2015 року у справі №922/116/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови по справі № 922/116/15 підписано 03.08.2015 року

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Потапенко В.І.