ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.08.2015 Справа № 908/4387/15

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши матеріали

за позовом: Міського комунального підприємства "Основаніє" (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29А, ідентифікаційний код 20485152)

до відповідача: Комунального підприємства "Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об'єднання № 7" (69065, м. Запоріжжя, пров. Явірний, 8А, ідентифікаційний код 05478717)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

МКП "Основаніє" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до КП "ВРЕЖО № 7" про визнання права власності на рухоме майно, а саме:

автомобіль УАЗ 452, державний номер АР 8153 ВА, 1978 року випуску;

автомобіль ВС 22-01 РГ на шасі ЗИЛ 131, державний номер АР 4365 АЕ, 1980 року випуску;

автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номер АР 7045 ВА, 1990 року випуску;

автомобіль ВАЗ 21093, державний номер АР 7039 ВА, 1993 року випуску;

автомобіль ВАЗ 21063, державний номер АР 7041 ВА, 1994 року випуску;

автомобіль ГАЗ 2705, державний номер АР 7042 ВА, 2001 року випуску.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2015р. справу призначено для розгляду судді Соловйову В.М.

Позовна заява підлягає поверненню в зв'язку з наступним.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, якому вона була передана у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частинами 1, 2 ст. 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

В позовній заяві від 14.07.2015р. № 9104/01-10 позивач просить суд визнати право власності на рухоме майно (6 автомобілів).

В тексті позовної заяви позивач зазначає, що згідно до Додатку № 4 до Акту приймання передачі від 27.06.2011р. залишкова вартість цих транспортних засобів складає 112 962, 41 грн.

За приписами підпункту 2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Позивачем у якості доказу сплати судового збору надано оригінал платіжного доручення № 10127 від 13.07.2015р. на суму 1 827, 00 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011р. N 3674 VI "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду:

1) позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат;

2) позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позовна заява МКП "ОСНОВАНІЄ" надійшла до суду 31.07.2015р.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014р. № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Відтак, оскільки вартість спірного майна складає 112 962,41 грн., іншого позивачем не доведено, судовий збір повинен сплачуватись в розмірі 2 259,25 грн. (2 % від ціни позову).

Таким чином недоплата судового збору складає 432, 25 грн.

Отже, позивачу при новому зверненні до суду необхідно доплатити судовий збір у розмірі 432,25 грн.

Згідно роз'яснень, що містяться в абзацах 1, 10 пункту 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог ст. 54, 56 та п. 2 і 3 ч. 1 ст. 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

І лише в тому випадку, якщо передбачені у п. 2, 3, 4, 5 і 6 ч. 1 ст. 63 ГПК підстави повернення позовної заяви виявлено господарським судом після прийняття позовної заяви до розгляду, справа підлягає розглядові по суті.

На підставі викладеного позовна заява Міського комунального підприємства "Основаніє" підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України від 08.07.2011р. N 3674-VI "Про судовий збір", за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв'язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору.

Оскільки цією ухвалою судовий збір не повертається, суд роз'яснює позивачу, що при повторному поданні позову до КП "ВРЕЖО № 7" про визнання права власності на рухоме майно, а саме:

автомобіль УАЗ 452, державний номер АР 8153 ВА, 1978 року випуску;

автомобіль ВС 22-01 РГ на шасі ЗИЛ 131, державний номер АР 4365 АЕ, 1980 року випуску;

автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номер АР 7045 ВА, 1990 року випуску;

автомобіль ВАЗ 21093, державний номер АР 7039 ВА, 1993 року випуску;

автомобіль ВАЗ 21063, державний номер АР 7041 ВА, 1994 року випуску;

автомобіль ГАЗ 2705, державний номер АР 7042 ВА, 2001 року випуску

позивач має право додати до позову в якості доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України) первісні документи про сплату судового збору - платіжне доручення № 10127 від 13.07.2015р. на суму 1 827, 00 грн., доплативши 432,25 грн. Або довести належними доказами, що вартість транспортних засобів не перевищує 91 350,00 грн., а відтак і правомірність сплати суми судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

У разі відсутності необхідності повторного звернення до суду, МКП "Основаніє" має право повернути судовий збір, сплачений за вищенаведеним платіжним дорученням, звернувшись з відповідною заявою до суду. При цьому, надання до заяви оригіналу платіжного документу є обов'язковим.

Керуючись ст. 50-51, п. 3 ч. 1 ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Міського комунального підприємства "Основаніє" до Комунального підприємства "Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об'єднання № 7" про визнання права власності на рухоме майно, а саме:

автомобіль УАЗ 452, державний номер АР 8153 ВА, 1978 року випуску;

автомобіль ВС 22-01 РГ на шасі ЗИЛ 131, державний номер АР 4365 АЕ, 1980 року випуску;

автомобіль ЗИЛ-ММЗ 4502, державний номер АР 7045 ВА, 1990 року випуску;

автомобіль ВАЗ 21093, державний номер АР 7039 ВА, 1993 року випуску;

автомобіль ВАЗ 21063, державний номер АР 7041 ВА, 1994 року випуску;

автомобіль ГАЗ 2705, державний номер АР 7042 ВА, 2001 року випуску (в тому числі оригінал платіжного доручення № 10127 від 13.07.2015р. на суму 1 827, 00 грн.) повернути без розгляду.

Суддя Соловйов В.М.