ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

"31" липня 2015 р.924/1237/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Дячук Т.В., за заявою

Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області

про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „ЗММ" м.Городок,

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду надійшла заява від 01.07.2015р. вих.№1265/10-019 Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „ЗММ" м.Городок, з посиланням на норми ст.ст.10, 11, 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зазначено, що податковий борг ТОВ „ЗММ", станом на 05.06.2015р., складає 728097,22грн., в т.ч.: по податку на прибуток - 508791,0грн. недоїмка та 145513,48грн. пеня; по податку на додану вартість - 51454,0грн. недоїмка та 22338,74грн. пеня. Даний борг виник на основі акта перевірки від 15.11.2013р. №693/22/37565669. Надано довідку про заборгованість; копію акту про результати планової документальної виїзної перевірки ТОВ „ЗММ" від 15.11.2013р. №693/22/37565669, копії податкових повідомлень-рішень від 27.11.2013р. №№, , корінця податкової вимоги №71-11 від 30.04.2014р.; рішення від 10.11.2014р. про опис майна в податкову заставу; довідки від 11.11.2014р. про відсутність ТОВ„ЗММ" за юридичною адресою, листа №3262 від 04.11.2014р. що транспортні засоби за ТОВ „ЗММ" не зареєстровані, запиту до Державної інспекції сільського господарства, довідки про встановлення місцезнаходження платника податків, копію постанови Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №822/759/15 від 26.03.2015р., копію постанови Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №822/4641/13-а від 13.02.2013р. витяги з карток платника податку на прибуток приватного підприємства, платника податку на додану вартість, копії інкасових доручень №№10, 11,12, 14, 15, 16 від 07.05.2015р., копії статуту, довідки з ЄДРПОУ та виписки з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців, докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно ч.2 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції. (ч.3 ст.10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно ч.7 ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Частиною першою ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим п.95.3 ст.95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п.12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Враховуючи вимоги ст.95 Податкового кодексу України, ч. 3 ст.10, ч.7 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 29.04.2015року по справі № 920/629/14.

В зв'язку з цим, перебіг трьохмісячного строку, визначеного ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Як вбачається з доданих до заяви Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01.07.2015р. №1265/10-019 копій інкасових доручень №№10, 11, 12, 14, 15, 16 від 07.05.2015р., зазначені інкасові доручення виставлено на стягнення з рахунків ТОВ "ЗММ" в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м.Києві суми податкового боргу згідно п.п.95.1 - 95.3 ст.95 Податкового кодексу України та згідно постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №822/759/16. Відповідно відміток департаменту операційного сервісу банку інкасові доручення надійшли та повернені банком 14.05.2015р. без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника №№4, , а рахунок платника №260584547 закрито 20.04.2015р.

Належного підтвердження щодо наявності чи відсутності у боржника ТОВ "ЗММ" інших рахунків в установах банків Городоцькою ОДПІ не надано.

Крім того, заява Городоцької ОДПІ про порушення справи про банкрутство ТОВ "ЗММ" подана до закінчення трьохмісячного строку, визначеного ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (який закінчується 14.08.2015р.).

Відповідно до абз.5, 6 ч.1 ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заявник-кредитор не надав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою ст.10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

До заяви також не додано доказів на підтвердження повноважень особи, якою таку заяву підписано.

Оскільки заявником-кредитором не дотримано вимог передбачених ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заява підлягає поверненню без розгляду на підставі ч.1 ст.15 цього Закону та п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011р. №4212-УІ передбачено, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ч.1 ст.15 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011р. №4212-УІ, п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01.07.2015р. №1265/10-019. про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „ЗММ" м.Городок повернути без розгляду.

Додаток: на 39 арк. : в т.ч. заява на 3-х арк. та додані до неї документи на 36 арк.

Суддя Т.В. Дячук

Віддрук. 3 прим.:

1 - до матеріалів справи;

2 - Городоцькій об'єднаній державній податковій інспекції (м. Городок, вул. Грушевського, 90);

3- ТОВ „ЗММ" ( м.Городок, вул.Войкова, 1 А).