ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.2015 Справа № 920/936/15

за позовом: приватного підприємства "Торгівельний центр "Київ", м. Полтава,

до відповідача: фізичної особи - підприємця Гусєвої Алли Вячеславівни, м. Суми,

про стягнення 27 970 грн. 33 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Басов О.В. (довіреність від 05.01.2015року);

Від відповідача - не з`явився;

При секретарі судового засідання Вдовенко Д.В.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 28 366 грн. 61 коп., в тому числі 2240 грн. 00 коп. заборгованості зі сплати суборендної плати за листопад 2014 року, 13 831 грн. 13 коп. заборгованості з відшкодування комунальних витрат за листопад - грудень 2014 року, 3925 грн. 16 коп. пені, 1000 грн. штрафу відповідно до укладеного між сторонами договору № 184-2012/ТЦ суборенди нерухомого майна від 01.03.2012року, 7370 грн. 32 коп. неустойки за невиконання обов'язку по поверненню об'єкта оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Позивач подав письмове уточнення позовних вимог (зменшення пені) № 304-15/ТЦ від 16.07.2015року, згідно з яким здійснено уточнений розрахунок пені, розмір якої складає 3528 грн. 88 коп.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача уточнення позовних вимог № 304-15/ТЦ від 16.07.2015року до розгляду.

Таким чином предметом спору є стягнення з відповідача 27 970 грн. 33 коп., в тому числі 2240 грн. 00 коп. заборгованості зі сплати суборендної плати за листопад 2014 року, 13 831 грн. 13 коп. заборгованості з відшкодування комунальних витрат за листопад - грудень 2014 року, 3528 грн. 88 коп. пені, 1000 грн. штрафу відповідно до укладеного між сторонами договору № 184-2012/ТЦ суборенди нерухомого майна від 01.03.2012року, 7370 грн. 32 коп. неустойки за невиконання обов'язку по поверненню об'єкта оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не з'явився.

Відповідно до Спеціального витягу з ЄДРПОУ місцезнаходження відповідача: вул. Кармелюка, буд. 21, м. Суми, 40002.

Ухвала господарського суду Сумської області від 24.06.2015року про порушення провадження у справі № 920/936/15, що була надіслана на адресу відповідача (вул. Кармелюка, буд. 21, м. Суми, 40002) повернута до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до укладеного між сторонами договору суборенди № 184-2012/ТЦ, відповідачу у тимчасове оплачуване користування передано нежитлові приміщення загальною площею 224,0 кв.м., які розташовані на 1 (приміщення № 21), 3, 4, 5-му поверхах будівлі ТЦ "Універмаг "Київ", що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 1.

Факт передачі відповідачу в суборенду приміщень підтверджується актом прийому - передачі від 01.03.2012року.

Згідно з п. 3.1. договору, останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін та діє до 30 листопада 2014 року (у редакції додаткової угоди до договору від 19.02.2014року).

Відповідно до п. 5.2. договору та п. 1.2. додатку № 4 до договору, суборнедна плата за один календарний місяць використання об'єкта суборенди становить 2240 грн. 00 коп. з врахуванням 373 грн. 34 коп. ПДВ. Щомісячно суборендна плата коригується на індекс інфляції на підставі даних органів статистики, але не може бути меншою ніж суборендна плата.

За умовами п. 5.5. договору, якщо інше не передбачено договором, суборендна плата сплачується відповідачем щомісяця, попередньою оплатою, не пізніше 20-числа місяця, що передує оплачуваному місяцю. Позивач в період з 10 по 15 число місяця, що передує оплачуваному місяцю, виставляє відповідачу рахунок на оплату суборендної плати.

Також сторонами узгоджено, що відповідач, крім платежів по суборенді, повинен протягом трьох банківських днів з моменту виставлення рахунків позивачем компенсувати витрати на комунальні послуги, якими він користується. Розмір компенсації вартості спожитих комунальних послуг визначається на кінець кожного місяця суборенди за результатами фактичних витрат позивача пропорційно орендованій відповідачем площі. Позивач зобов'язаний надати рахунок відповідачу до сплати до 5 числа місяця наступного за звітним (п. 5.8. договору).

Відповідно до п. 2.3.3 договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати суборенду плату, компенсацію комунальних, експлуатаційних, інших платежів, передбачених договором у відповідності з умовами договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати суборендної плати та відшкодування витрат на комунальні послуги, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по суборендній платі в сумі 2240 грн. 00 коп. за листопад 2014 року, заборгованість з відшкодування комунальних витрат в сумі 13 831 грн. 13 коп. за листопад - грудень 2014 року.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Строк дії договору суборенди закінчився 30.11.2014року.

Відповідно до п. 2.3.9 договору, відповідач зобов'язаний при припиненні договору повернути позивачу об'єкт суборенди у відповідності з умовами договору у стані не гіршому, ніж на момент передачі в суборенду.

Згідно з п. 3.2.2. договору, акт приймання-передачі (повернення) об'єкта суборенди після закінчення (дострокового закінчення) строку суборенди повинен бути підписаний сторонами протягом 3-х (трьох) робочих днів з дати закінчення строку суборенди. Обов'язок по підготовці Акта приймання-передачі (повернення) об'єкта суборенди покладається на відповідача.

За умовами п. 4.8., 4.9., 4.10. договору, у випадку, якщо протягом 3-х (трьох) днів після закінчення терміну дії договору (дострокового припинення) відповідач не поверне об'єкт суборенди позивачу у порядку передбаченому умовами даного договору та не звільнить приміщення від власного майна, відповідач цим договором уповноважує позивача звільнити приміщення від майна відповідача.

У такому випадку позивач має право самостійно відкрити приміщення (зняти замки) та звільнити його від майна відповідача, про що складається Акт. Такий Акт підписується та скріплюється печаткою лише з боку позивача. Позивач не зобов'язаний зберігати таке майно та не несе жодної відповідальності за його збереження. Об'єкт суборенди вважається поверненим позивачу з моменту укладення Акту про звільнення об'єкта суборенди від майна відповідача, який підписується та скріплюється печаткою лише з боку позивача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порушення умов договору не повернуто позивачу об'єкт суборенди після закінчення строку дії договору, акт приймання-передачі (повернення) об'єкта суборенди не підготовлено.

Відповідно до п. п. 4.8., 4.9., 4.10. договору, позивачем 20.01.2015року самостійно відкрито приміщення, про що складено акт приймання-здачі об'єкта оренди в односторонньому порядку, майна відповідача всередині приміщення не виявлено.

Згідно з п. 9.7. договору, при розірванні (припиненні) договору відповідач зобов'язаний провести повний розрахунок з позивачем відповідно до умов договору. Відповідач зобов'язаний оплатити суборендну плату, вартість спожитих комунальних та експлуатаційних послуг за весь фактичний час використання об'єкта суборенди до моменту його передачі (повернення) позивачу незалежно від строку дії даного договору.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача з орендної плати за листопад 2014 року та з відшкодування витрат на комунальні послуги за листопад-грудень 2014 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі договором суборенди, виставленими рахунками на оплату. Разом з цим, відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти позовних вимог.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати суборендної плати та відшкодування витрат на комунальні послуги, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2240 грн. 00 коп. заборгованості зі сплати суборендної плати за листопад 2014 року, 13 831 грн. 13 коп. заборгованості з відшкодування комунальних витрат за листопад - грудень 2014 року.

Судом встановлено, що строк дії договору суборенди закінчився 30.11.2014року, фактично об'єкт оренди за умовами договору вважається повернутим з 20.01.2015року (дата складання позивачем акта приймання-здачі об'єкта оренди відповідно до п. п. 4.8., 4.9., 4.10. договору).

Згідно з п. 10.6. договору, якщо у випадку закінчення дії договору чи дострокового його розірвання відповідач не звільнить об'єкт суборенди у порядку передбаченому даним договором, з відповідача стягується неустойка на користь позивача у розмірі подвійної плати за користування об'єктом суборенди за час прострочення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що незважаючи на закінчення строку дії договору, відповідач не повернув орендоване майно за актом приймання-передачі, у зв'язку з чим за період прострочення повернення орендованого майна останньому нараховано неустойку у розмірі 7370 грн. 32 коп. за період з 01.12.2014року по 20.01.2015року, виходячи з розміру орендної плати за місяць в сумі 2240 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користуванню річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо повернення по акту приймання-передачі позивачу об'єкта суборенди у зв'язку з закінченням строку дії договору № 184-2012/ТЦ суборенди нерухомого майна від 01.03.2012року, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України за прострочення повернення орендованого майна 7370 грн. 32 коп. неустойки за період з 01.12.2014року по 20.01.2015року у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (орендна плата за місяць - 2240 грн. 00 коп.).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.п. 10.5., 10.13. договору, за прострочення поточних платежів з суборендної плати, витрат на утримання об'єкту суборенди та комунальних послуг, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за весь час прострочення. У випадку прострочення оплати платежів з суборендної плати, витрат на утримання об'єкту суборенди та комунальних послуг на 5 календарних днів і більше, позивач додатково має право вимагати, а відповідач за такою вимогою зобов'язаний додатково сплатити штраф у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну сплату суборендної плати та відшкодування витрат на комунальні послуги відповідачеві нараховано пеню в сумі 3528 грн. 88 коп. за період з 01.12.2014року по 02.06.2015року, помісячно, виходячи з суми заборгованості з урахуванням часткових проплат, а також штраф в сумі 1000 грн. 00 коп.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

З урахуванням викладеного, з'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати суборендної плати та відшкодування витрат на комунальні послуги, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, передбачене діючим законодавством України та умовами договору суборенди, обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3528 грн. 88 коп. пені, 1000 грн. 00 коп. штрафу.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Гусєвої Алли Вячеславівни (вул. Кармелюка, буд. 21, м. Суми, 40002, іден. номер ) на користь приватного підприємства "Торгівельний центр "Київ" (вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, 36000, код 36324299) 2240 грн. 00 коп. заборгованості зі сплати суборендної плати, 13 831 грн. 13 коп. заборгованості з відшкодування комунальних витрат, 3528 грн. 88 коп. пені, 1000 грн. штрафу, 7370 грн. 32 коп. неустойки, 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.07.2015року.

Суддя Є.А. Жерьобкіна