ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" липня 2015 р.Справа № 924/1073/15

Господарський суд Хмельницької області у складі cудді Гладія С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного виробничого підприємства „Добробут-СП", м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю „Поділля Еко-Буд", с. Шар овечка, Хмельницького району

про стягнення 87371,21 грн.

Представники сторін:

Позивач: Захаркевич В. Б. - за довіреністю № 1 від 12.01.2015 року

Відповідач: Романчук О. А. - за довіреністю № 11 від 12.05.2015 року

В судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з ТОВ „Поділля Еко-Буд" 87371,21 грн. боргу, з яких 80000 грн. - заборгованість, 1492,58 грн. - пеня, 4340 грн. - нарахування за встановленим індексом інфляції, 1538,63 грн. - 3% річні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди транспортного засобу № 62 від 08.09.2014 року.

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує. Посилається на те, що кран марки КС 5363Д позивачем направлений за адресою будівництва у несправному стані, супровідна технічна документація на кран відповідачу не надана внаслідок чого у прийомі-передачі об'єкту оренди із складанням Акту, позивачу було відмовлено. Оренда транспортного засобу по факту не відбулась. Неодноразові переговори між сторонами договору про проведення позивачем ремонту крану були безрезультатні, позивач транспортний засіб не ремонтував та не забирав з будівельного майданчика (замінював). На підставі викладеного просить в позові відмовити.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

ВСТАНОВИВ:

Між приватним виробничим підприємством „Добробут-СП" (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Поділля ЕКО-БУД" (Орендар) укладено договір оренди транспортного засобу № 62 від 08.09.2014 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Орендодавець передає Орендарю в користування транспортний засіб : кран марки КС 5363Д рік випуску: 1992, колір жовтий, для використання в господарській діяльності підприємства, а Орендар приймає даний автомобіль та оплачує його використання.

Розділом 2 Договору визначено права та обов'язки сторін. Так, відповідно до п. 2.1.1 Договору, Орендодавець зобов'язаний в строк 3-х днів після підписання Договору передати Орендарю у володіння та користування транспортний засіб, а саме кран марки КС 5363Д в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію.

Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що передача транспортного засобу здійснюється за приймально-передавальним актом, який підписується представниками Орендодавця і Орендаря.

Розмір орендної плати складає 10000 грн., які Орендар вносить орендодавцю не пізніше десятого числа наступного місяця. (п. 3.1, п. 3.2 Договору).

За несвоєчасну сплату Орендодавцю орендної плати, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу (п. 4.1 Договору).

Строк дії договору сторонами встановлено з моменту його підписання і до 31.12.2014 року (п. 5.1 Договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

23.04.2015 року позивачем на адресу ТОВ „Поділля ЕКО-БУД" надіслано претензію з вимогою сплатити 75000 грн. заборгованості по орендній платі за переданий відповідачу транспортний засіб: кран КС 5363Д., яка відповідачем залишена без відповіді т а задоволення.

У зв'язку з несплатою відповідачем орендних платежів, позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з ТОВ „Поділля Еко-Буд" 87371,21 грн. боргу, з яких 80000 грн. - заборгованість, 1492,58 грн. - пеня, 4340 грн. - нарахування за встановленим індексом інфляції, 1538,63 грн. - 3% річні.

Після порушення провадження у справі, позивачем на адресу відповідача, 08.07.2015 року, повторно надіслано для підпису акт прийому-передачі об'єкту оренди за договором оренди транспортного засобу № 62 від 08.09.2014 року.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами у справі укладений договір оренди транспортного засобу № 62 від 08.09.2014 року, строк дії якого встановлений з моменту його підписання по 31.12.2014 року, та згідно з яким, позивач передає, а відповідач приймає у тимчасове платне користування транспортний засіб, а саме кран марки КС 5363Д та зобов'язується сплачувати оренду плату в сумі 10000 грн. в місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Вимогами ч. 1 ст. 765 ЦК України встановлено, що наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Умовами п. 2.1.2 укладеного між сторонами договору оренди передбачено, що передача транспортного засобу здійснюється за приймально-передавальним актом, який підписується представниками сторін.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору оренди транспортного засобу № 62 від 08.09.2014 року передбачено наявність документа, зокрема, акту приймання-передачі майна в оренду, який підтверджує факт передачі позивачем відповідачу майна в оренду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Вимоги, що пред'являються до доказів визначені ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вказаної норми, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між тим із матеріалів справи випливає, що акт приймання-передачі майна в оренду сторонами не складався та не підписаний. Отже, позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які підтверджують факт передачі позивачем відповідачу майна в орендне користування.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу зі сплати орендної плати є недоведеними, а тому господарський суд відмовляє в їх задоволенні. Водночас відмова у задоволені позову з частині стягнення з відповідача основного боргу є підставою для відмови у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахувань за встановленим індексом інфляції в сумі 4340 грн., пені в сумі 1492,58 грн. та 3% річних в сумі 1538,63 грн., що нараховані відповідачу за порушення строків сплати основного боргу.

Посилання представника позивача на те, що відповідач ухилявся від підписання акту приймання-передачі майна в оренду господарський суд до уваги не приймає, оскільки всупереч вимог ст. 33 ГПК України такі посилання не підтверджені жодним документальним доказом, зокрема актом приймання-передачі, який складений позивачем і направлений на підписання відповідачу на час передачі транспортного засобу.

Посилання представника позивача на те, що у судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт знаходження у нього об'єкту оренди (крану марки КС 5363Д) також не приймаються до уваги господарським судом, оскільки, по-перше, посилання самого представника відповідача не підтверджені жодним документальним доказом, а по-друге, такі посилання представника відповідача не доводять факту знаходження цього майна саме в орендному користуванні.

На підставі ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4-4, 4-5, 4-7, 12, 13, 33, 34 44, 49, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові приватного виробничого підприємства „Добробут-СП", м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю „Поділля ЕКО-БУД", с. Шар овечка, Хмельницького району про стягнення 87371,21 грн. заборгованості відмовити.

Повний текст складено 31.07.2015р.

Суддя С. В. Гладій

Пом. судді: І.М. Вальчук

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/1)

3 - відповідачу (с Шаровечка, Хмельницький район, вул. Дзержинського, 2А)