ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 р. Справа № 909/584/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кавлак І.П., при секретарі судового засідання: Манів-Головецькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Капустяка Олега Івановича

вул. Є.Коновальця, 16/7, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача:Верховинської районної державної адміністрації

вул. І. Франка, 20, смт. Верховина, Івано-Франківська область, 78700

про стягнення 12 770 грн. 00 коп. заборгованості

Представники сторін:

від позивача представники не з'явилися;

від відповідача: Сакунова С.П. - завідувач юридичного сектору апарату Верховинської РДА, (довіреність № 274/01-24/10 від 28.05.15)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Капустяк Олег Іванович звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Верховинської районної державної адміністрації про стягнення 12 770 грн. 00 коп. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11.06.15.

Ухвалами господарського суду Івано-Франківської області від 11.06.15 та від 07.07.15 розгляд справи відкладено в порядку ст.. 77 ГПК України.

28.07.15 представник позивача в судове засідання не з»явився, але через канцелярію господарського суду Івано-Франківської області направив клопотання про відкладення розгляду справи на 7 днів (вх. № 11589/), мотивоване можливістю мирного врегулювання спору.

Відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судове засідання двічі відкладалося, крім того, 28 липня закінчується строк розгляду справи передбачений ст. 69 ГПК.

За наведених обставин, зважаючи на обмеженість строками розгляду справи, встановленими ст. 69 ГПК України (2 місяці), суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 223 від 18 листопада 2013 року, у зв»язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в частині здійснення оплати рекламно-інформаційної продукції в сумі 12770 грн. 00 коп.

28.07.15 присутній в судовому засіданні представник відповідача позов визнає в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно дослідивши фактичні обставини справи, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 листопада 2013 року між позивачем (надалі-виконавець) та відповідачем (надалі-замовник) укладено договір № 223.

Зазначений вище Договір укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, підписи засвідчено печатками сторін, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України. Згідно приписів ст. 204 ЦК України, договір № 223 є правомірним правочином, так як іншого (розірвання, припинення, скасування цих договорів) сторонами суду не представлено. Оскільки, договір укладений в межах чинного законодавства України, сторонами погоджено всі умови договорів та досягнуто згоди щодо виконання умов останніх, дотримання положень такого Договору є обов'язковим як для позивача, так і для відповідача.

Пунктом 1.1. договору сторони домовилися про забезпечення замовника виконавцем рекламно-інформаційною продукцією.

Пунктом 2.1 договору виконавець зобов»язався забезпечити рекламно-інформаційну продукцію Замовникові відповідно до діючого прейскуранту, а замовник зобов»язався своєчасно та самостійно оплачувати її.

Порядок розрахунків визначено в розділі 3 Договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що спільна діяльність замовника і виконавця в сфері послуг базується на післяоплаті.

Пунктом 3.2. договору визначено, що оплата проводиться по перерахунку згідно наданих видаткових накладних.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що протягом трьох робочих діб з моменту підписання видаткових накладних, замовник здійснює повний розрахунок з виконавцем.

Сума за рекламно-інформаційну продукцію згідно даної угоди становить 12770 грн. (п.3.4. Договору).

У відповідності до умов зазначених вище Договорів, позивач (виконавець) - Фізична особа-підприємець Капустяк Олег Іванович забезпечував відповідача (замовника) - Верховинську районну державну адміністрацію рекламно-інформаційною продукцією.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 302 від 18 листопада 2013 року., визнається представником відповідача в судовому засіданні.

Рекламно-інформаційну продукцію отримала уповноважена особа відповідача за довіреністю №38 від 18 листопада 2013 року.

Всупереч умов договору, замовник прийняті на себе договірні зобов»язання належним чином не виконав; заборгованість за рекламно-інформаційну продукцію в сумі 12770 грн. не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору, 26.03.15 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № б/н від 23 березня 2015 року з вимогою протягом 7 днів з дня отримання погасити існуючу заборгованість; даний факт підтверджується фіскальним чеком №5126. Проте, вимога щодо сплати заборгованості залишена без задоволення.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов»язань.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Приписами ст.33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день розгляду справи заборгованість за рекламно-інформаційну продукцію в сумі 12 770 грн. 00 коп. відповідачем не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та визнається відповідачем.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, визнання позову відповідачем, суд вважає вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 12 770 грн. 00 коп. обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 610, 629 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-3, 33, 49, ст. 82, ст.ст. 83-85Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи-підприємця Капустяка Олега Івановича до Верховинської районної державної адміністрації про стягнення 12 770 грн. 00 коп. заборгованості задовольнити.

Стягнути з Верховинської районної державної адміністрації (вул. І. Франка, 20, смт. Верховина, Івано-Франківська область, 78700; код 20568352) на користь Фізичної особи-підприємця Капустяка Олега Івановича (вул. Княгині Ольги, 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400; ід. номер ) - заборгованість в сумі 12 770(дванадцять тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп. та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 94 коп. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.15

Суддя І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 31.07.15