КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа№ 910/2210/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - Шоха І.С. ( довір. від 01.12.14);

Від відповідача - Медведчук В.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українське-німецьке підприємство "Хорстер"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р.

у справі №910/2210/15-г (головуючий суддя Літвінова М.Є., судді

Гумега О.В., Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українське-німецьке підприємство "Хорстер"

до Фізичної особи-підприємця Медведчука Володимира Станіславовича

про стягнення збитків у розмірі 14 002,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. у справі №910/2210/15-г у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що на виконання умов договору, позивач здійснив оплату коштів на користь відповідача у розмірі 43 603,00 грн. Акти виконаних/наданих робіт/послуг, які підписані сторонами та містяться в матеріалах справи, свідчать про прийняття позивачем послуг/робіт на суму 29 600,70 грн. З листування сторін вбачається, що вони не дійшли погодження щодо найменування, обсягу, вартості та порядку виконання робіт/послуг, після підписання останнього акту 31.10.2014р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 14002,30 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували правомірність утримання відповідачем суми в розмірі 14003,30 грн., відсутні підписані сторонами акти виконаних робіт, або будь-які інші документи, які б дозволяли говорити про правомірність утримання відповідачем суми авансу в розмірі 14002,30 грн.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду відповідач звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Судова колегія відхилила зазначене клопотання у зв'язку з його необґрунтованістю.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, судова колегія встановила.

Між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, 18.04.2014 укладено договір №1 про виконання робіт і надання послуг, предметом якого є: замовник замовляє, а виконавець зобов'язується надати замовнику послуги та виконати роботи вказані в статті 3 цього договору, а замовник - оплатити такі послуги/роботи відповідно до умов і порядку встановленого цим договором та додатками, які після підписання сторонами є його невід'ємною частиною.

Послуги на роботи, що надаються/виконуються виконавцем замовникові за цим договором включають розробку та впровадження комплексної цифрової стратегії, призначеної для розміщення в мережі Інтернет матеріалів замовника з метою просування товарів чи послуг, а саме: SMM, SEO, створення (розробка) веб-сайту, баннера, програм, розміщення рекламних матеріалів замовника (баннерів на інтернет-прощадках, оголошень у пошукових системах, орендування веб-сайтів), технічна підтримка та контент не наповнення веб-сайтів, стратегічне планування, що включає розробку комунікаційної стратегії, креативної та медійної стратегії, інші послуги за домовленістю сторін.

Засвідчення факту належного виконання робіт/ надання послуг за цим договором є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний уповноваженими представниками сторін (п. 3.4).

Відповідно до п.4.1 договору, вартість робіт/послуг, що надаються замовнику за цим договором, визначається у відповідних додатках до цього договору. Загальна сума договору складається з вартості робіт/послуг, визначеної в усіх додатках до цього договору.

Оплата робіт/послуг виконавця здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця вказаний у рахунку-фактурі, у строки і на умовах, визначених у відповідному додатку до цього договору (п. 4.2).

Сторонами узгоджено, що обмін інформацією в процесі виконання цього договору відбувається шляхом направлення листів електронною поштою уповноваженим особам сторін, призначеним з метою координації виконання умов цього договору за адресами вказаними в п. 5.3 договору.

Після закінчення надання послуг за відповідним додатком виконавець направляє замовнику два примірники акта виконаних робіт (наданих послуг). Замовник зобов'язаний повернути підписаний примірник акта протягом 5 робочих днів з моменту отримання, або у випадку виконання/надання з відступами/недоліками робіт/послуг направити виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання акта у той самий строк. У випадку отримання виконавцем письмової мотивованої відмови від підписання вказаного акта у вказані строки сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків (рекламаційний акт) (п. 7.1).

Не підписання замовником акта за відсутності мотивованої відмови у зазначений строк фактом визнання повного і належного виконання виконавцем своїх зобов'язань, а роботи/послуги вважаються виконаними/наданими належним чином (п. 7.2).

Відповідно до п.9.1 договору, він вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.05.2015, однак припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами всіх зобов'язань за договором.

До договору №1 відповідно до п.3.2 договору, сторони уклали додатки та додаткову угоду (№1 від 18.04.2014, №2 від 18.04.2014, додаткова угода №OLMP-1/2/1/1 від 19.05.2014, №№OLMP-1/4/1/0 від 19.05.2014, №№OLMP-1/3/0/0 від 19.05.2014, додаткова угода №OLMP-1/4/2/1 від 01.08.2014), в яких визначили найменування, обсяг, вартість, строки та порядок надання послуг/робіт.

Як встановлено місцевим господарським судом, в період дії договору, сторонами підписані акти виконаних/наданих робіт/послуг: від 19.05.2014, від 30.06.2014, від 31.07.2014, від 31.08.2014, від 30.09.2014, від 31.10.2014. До кожного акту виконаних робіт/ послуг відповідач надавав позивачу звіти.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що у грудні 2014 року відповідач проінформував позивача про зміну вартості його послуг та позивач відмовився переглядати умови існуючого договору та повідомив відповідача про припинення договору в порядку п. 5.11 договору (лист від 05.12.2014 №1-5/12/14 в матеріалах справи), який надісланий 05.12.2014, згідно фіскального чеку №1059.

Як вбачається з листа від 05.12.2014 №1-5/12/14 на підставу припинення договору №1, позивач посилався на положення п. 5.11 договору.

Пунктом п. 5.11 договору, сторони погодили, що замовник має право ініціювати дострокове припинення виконання робіт/надання послуг за цим договором та його додатками, письмово повідомити виконавця за 30 робочих днів до дати дострокового припинення виконання робіт/надання послуг та оплативши фактично надані послуги/роботи, а також компенсувати виконавцю усі штрафні санкції третіх осіб, залучених до надання таких робіт/послуг, спричинені такою відмовою.

Отже зазначеним пунктом договору сторони погодили право замовника на дострокове припинення виконання робіт/надання послуг за цим договором та його додатками, а не право замовника на односторонню відмову від договору, як про це вважає позивач.

В матеріалах справи наявний лист №1-20/01/2015 від 20.01.2015, який адресований відповідачу та в якому позивач зазначив, що з 20.01.2015 припинено дію договору від 18.04.2014 та необхідність повернення надмірно сплачені кошти у розмірі 14 002, 30 грн. (фіскальний чек №1936 від 21.01.2015, №1937 від 21.01.2015, засвідчені копії поштових конвертів, що повернулись позивачу та повідомлення про вручення поштових відправлень).

Умовами договору №1 не передбачено односторонньої відмови від договору, тому слід керуватись положеннями ч. 1 ст. 651 ЦК України, якими передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.651 ЦК України).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд доказів погодження сторонами у письмовому вигляді про дострокове припинення дії договору, суду не надано. Тому відповідно до п. 9.1 договору, вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.05.2015, однак припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами всіх зобов'язань за договором.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

В листі №2-12/12/14 від 12.12.2014 позивач вказав, що на його електронну адресу надійшов акт виконання/надання робіт/послуг від 30.11.2014 та акт звірки рекламного бюджету від 30.11.2014. Однак, позивач відмовився підписувати акт в існуючому вигляді, оскільки: відповідачем не надано звіту з переліком виконаних робіт у період з 01.11.2014 по 30.11.2014; наданий до акту акт звірки рекламного бюджету в якому містяться періоди, що не можуть включатись у період з 01.11.2014 по 30.11.2014; запропонував надати пояснення щодо стосовно транзакції іменованої в акті "DNS olimpiysky.com", в чому полягає дана транзакція та коли була замовлена, чому вказано в акті, що вона виконана 19.11.2014 та 02.12.2014, в чому відмінність даних транзакцій; в акті від 30.11.2014 вказано суми у розмірі 1100,00 грн. без ПДВ за "доручені роботи", а тому позивач просив надати звіт з відображенням робіт (які саме доручені і ким) були виконані у період з 01.11.2014 по 30.11.2014 понад вартість базового пакету робіт; позивач просив надати детальну інформацію про "промо послуги (рекламний бюджет)", що включені у акті окремою позицією, "роботи з медіа планування" та "бонусні роботи".

Позивач у цьому листі зазначив, що після надання письмових пояснень щодо вищевикладеного, ним буде прийнято рішення про підписання або відмову у підписанні наданих документів. (фіскальний чек №7540 від 15.12.2014 свідчить про направлення листа на поштову адресу відповідача).

Для надання послуг/виконання робіт зазначених у статті 3 цього Договору, замовник направляє виконавцю заявку з пропозицією на замовлення послуг (бриф), в якій обов'язково мають бути наведені бажані види робіт та передбачувані строки їх виконання (п. 5.1).

Згідно п.5.2 договору, виконавець приступає до надання послуг/виконання робіт вказаних в ст.3 договору винятково на підставі підписаного сторонами додатку, що складений щодо таких робіт/послуг та наданих замовником необхідної для початку роботи текстової, графічної, статистичної, довідкової та іншої інформації в електронній формі.

Найменування, обсяг, вартість, строки та порядок надання робіт/послуг вказаних в п. 3.1 договору узгоджуються сторонами у відповідних додатках до цього Договору (п. 3.2).

Всі додаткові роботи/послуги/дії необхідні для виконання робіт/послуг за договором, такі як проведення фотозйомки, набуття прав на використання фотоматеріалів тощо, проводяться виконавцем за умови письмового погодження таких додаткових робіт із замовником (п. 3.3).

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що остання додаткова угода з урахуванням п. 3.2 договору підписана сторонами 01.08.2014 та виконана відповідачем, на підтвердження чого сторонами підписаний акт від 31.10.2014 на суму 5 602,02 грн., який є засвідченням факту належного виконання робіт/ надання послуг за цим договором.

Інших додатків чи додаткових договорів з урахуванням положень п. 3.2,3.3 договору, сторони не надано, тобто докази їх підписання відсутні.

Листом №1-25/12/14 від 25.12.2014 позивач відмовився від оплати послуг/робіт.

Позивач зазначає в апеляційній скарзі, що з 20.01.2015 договір №1 припинено, за період дії договору відповідач отримав від позивача кошти у розмірі 43 603,00 грн., тоді як виконано роботи/послуги - 29 600, 70 грн., тому позивачем здійснено передоплату в сумі 14 002, 30 грн., що є підставою для стягнення з відповідача як суми збитків.

Позивач в апеляційній скарзі зазначив, що договір розірваний, тому у відповідача відпала правова підстава для утримання коштів позивача, і їх слід стягнути в порядку ст. 1212 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав до суду першої інстанції нормативно-правове обґрунтування позовних вимог про стягнення збитків, де зазначив, що договір розірваний, а тому у відповідача відпала правова підстава для утримання коштів позивача їх слід стягнути на користь позивача.

Положення ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки позивач не звертався до суду із заявами в порядку ст. 22 ГПК України, що підтверджується матеріалами справи, а право на зміну предмету та підстав позову в апеляційній інстанції нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено, тому місцевий господарський суд обґрунтовано розглядав вимоги про стягнення збитків у розмірі 14 002,30 грн.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому, у відповідності з ч. 2 цієї норми, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст.225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ст. 218 ГК України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т.ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, підставою для відшкодування збитків відповідно до ст. 224 ГК України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що кошти у розмірі 14 002,30 грн., сплачені за діючим договором №1 від 18.04.2014, не входять до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українське-німецьке підприємство "Хорстер" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. у справі №910/2210/15-г залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2210/15-г.

Повний текст постанови складено та підписано 30.07.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло