РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015Справа №910/14050/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни
До Третя особа,Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорней Віта Володимирівна
Прозастосування наслідків нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від відповідача: Мазуренко О.П. - дов. № 13-11-26807 від 26.06.2015року;

від відповідача: Конопля А.М. - дов. № б/н від 24.10.2013 року;

від третьої особи: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» (відповідач) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги (з урахуванням поданих в ході розгляду справи додаткових пояснень) мотивовані тим, що 04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» укладено, посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 101 Чорнєй В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - 4 квартир в будинку №32 В по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, який, на думку позивача, є нікчемним правочином з огляду на норми ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилаючись на вказане, позивач просив суд зобов'язати відповідача повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» зазначене нерухоме майно.

Ухвалою суду від 05 червня 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віту Володимирівну (01001, м. Київ, вул. Софіївська, 10-а).

Представник позивача у судовому засіданні 24.06.2015 р. подав клопотання про долучення документів, витребуваних ухвалою суду, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, для огляду суду.

В судовому засіданні 24 червня 2015 року представник відповідача надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, а також надав усні пояснення щодо позовних вимог, просив суд залишити позов без задоволення як безпідставний.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, проте 23 червня 2015 року через канцелярію суду подала (разом з клопотанням про розгляд справи за відсутності заявника) письмові пояснення, в яких просила суд позов залишити позов без задоволення.

Відповідно до статті 77 ГПК України, судом оголошено перерву у судовому засіданні до 06.07.2015 р. о 11:40.

В судовому засіданні 06 липня 2015 року представник позивача надав суду письмові пояснення щодо нормативного обґрунтування позовних вимог, а також надав усні пояснення щодо суті спору, відповідно до яких підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у даному судовому засіданні заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні .

Представник позивача залишає вирішення клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні на розгляд суду.

Клопотання представника відповідача про оголошення перерви судом було розглянуто та задоволено, у зв'язку з чим оголошено перерву у судовому засіданні до 20.07.2015 р.

У судовому засіданні 20.07.2015 р. судом на підставі статті 77 ГПК України, було оголошено перерву до 27.07.2015 р. о 11:40.

У судовому засіданні 27.07.2015 р. представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 27 липня 2015 року на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (позивач (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» (відповідач (покупець) було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир), відповідно до якого позивач та відповідач прийняли на себе зобов'язання в термін до 10 лютого 2015 року укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу майна (включаючи всі його приналежності і складові), а саме:

- квартири № 28 (двадцять вісім) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 3 (трьох) житлових кімнат, загальною площею 72,40 (сімдесят дві цілих сорок сотих) кв.м, в тому числі житловою площею 50,70 (п'ятдесят цілих сімдесят сотих) кв.м та належала продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого Чорнєй В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 10 вересня 2013 року за реєстровим № 811, державну реєстрація права власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше було здійснено Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., як спеціальним суб'єктом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 10 вересня 2013 року за номером запису про право власності № 2434188, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, індексний номер витягу: 9185825;

- квартири № 29 (двадцять дев'ять) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальною площею 76,20 (сімдесят шість цілих двадцять сотих) кв.м в тому числі житловою площею 41,80 (сорок одна ціла вісімдесят сотих) кв.м та належала продавцю на підставі дублікату Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого Шаповаленко А.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 лютого 2015 року за реєстровим № 403 (саме Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, було видано Шаповаленко А.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22 березня 2012 року за реєстровим № 1597), право власності на яку було зареєстроване в порядку, встановленому чинним законодавством, що діяло на момент реєстрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 грудня 2012 року; номер запису в книзі: 170-228; реєстраційний номер майна: 38702378, що підтверджується Витягом №36847546, виданим КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 грудня 2012 року;

- квартири № 30 (тридцять) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 3 (трьох) житлових кімнат, загальною площею 102,40 (сто дві цілих сорок сотих), в тому числі житловою площею 59,40 (п'ятдесят дев'ять цілих сорок сотих) кв.м та належала продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого Чорнєй В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 10 вересня 2013 року за реєстровим № 810, державна реєстрація права власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була здійснена Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., як спеціальним суб'єктом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 10 вересня 2013 року за номером запису про право власності № 2436182, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, індексний номер витягу: 9192756;

- квартири № 31 (тридцять один) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальною площею 73,40 (сімдесят три цілих сорок сотих) кв.м, в тому числі житловою площею 38,20 (тридцять вісім цілих двадцять сотих) кв.м та належала продавцю на підставі дублікату Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого Шаповаленко А.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 лютого 2015 року за реєстровим № 404 (саме Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, було видано Шаповаленко А.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22 березня 2012 року за реєстровим № 1598), право власності на яку було зареєстроване в порядку, встановленому чинним законодавством, що діяло на момент реєстрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 грудня 2012 року; номер запису в книзі: 170-228; реєстраційний номер майна: 38702191, що підтверджується Витягом №36847301, виданим КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 грудня 2012 року.

Пунктом 1.2. попереднього договору сторони домовилися про те, що за основним договором купівлі-продажу продавець - ПАТ КБ «Надра», буде зобов'язаний в термін до 10 лютого 2015 року продати та передати у власність покупцю, а покупець, у свою чергу - купити та прийняти майно у власність за ціною, що дорівнюватиме 8 035 893, 00 гривень, з зарахуванням до ціни майна суми авансу за цим попереднім договором.

При цьому, сторони попереднього договору погодили, що на момент укладання основного договору купівлі-продажу майно не повинне бути обтяжене претензіями третіх осіб (в т.ч. не бути предметом судового спору та будь-яких правочинів щодо володіння, розпорядження чи користування у третіми особами), або обтяжувачі нададуть свою згоду на відчуження майна.

Того ж дня, 04 лютого 2015 року, позивачем було складено та направлено відповідачу нотаріально посвідчену пропозицію (оферту) про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» запропонувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» придбати відповідно до чинного законодавства України визначене в пропозиції майно, а саме:

- квартиру № 28 (двадцять вісім) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 3 (трьох) житлових кімнат, загальною площею 72,40 (сімдесят дві цілих сорок сотих) кв.м, в тому числі житловою площею 50,70 (п'ятдесят цілих сімдесят сотих) кв.м;

- квартиру № 29 (двадцять дев'ять) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальною площею 76,20 (сімдесят шість цілих двадцять сотих) кв.м, в тому числі житловою площею 41,80 (сорок одна ціла вісімдесят сотих) кв.м;

- квартиру № 30 (тридцять) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 3 (трьох) житлових кімнат, загальною площею 102,40 (сто дві цілих сорок сотих) кв.м, в тому числі житловою площею 59,40 (п'ятдесят дев'ять цілих сорок сотих) кв.м;

- квартири № 31 (тридцять один) в будинку № 32 В (тридцять два «В») по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, яка складається з 2 (двох) житлових кімнат, загальною площею 73,40 (сімдесят три цілих сорок сотих) кв.м, в тому числі житловою площею 38,20 (тридцять вісім цілих двадцять сотих) кв.м.

З огляду на зміст пропозиції (оферти), нею було визначено умови договору купівлі-продажу, на яких позивач запропонував відповідачу придбати вказане вище майно, а саме встановлено предмет, ціну договору та строк (до 10 лютого 2015 року включно) його оплати.

Відповідь на пропозицію необхідно було надати до 10 лютого 2015 року за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема. 15.

Платіжним дорученням №22 від 04 лютого 2015 року відповідач перерахував на поточний рахунок позивача грошові кошти в сумі 8 035 893, 00 гривень, а наступного дня - 05 лютого 2015 року, направив позивачу нотаріально посвідчений акцепт пропозиції про укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» повно і безумовно акцептувало (прийняло без жодних застережень) пропозицію позивача про придбання майна.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого 2015 року №26 на підставі постанови Правління Національного банку України № 83 від 05 лютого 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» запроваджено з 06.02.2015 року тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» призначено Стрюкову Ірину Олександрівну.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього закону і нормативно-правових актів Фонду.

Згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку; протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду.

В межах реалізації зазначеного права Уповноваженою особою Фонду для здійснення перевірки з питань діяльності банку було залучено аудиторську фірму ТОВ «Інтер-аудит», за результатами якої було надано Звіт в тому числі із узгодження процедур щодо огляду окремих операцій банку з метою виявлення правочинів, які носять ознаки нікчемних за період діяльності з 06 вересня 2014 року по 06 лютого 2015 року. Аудиторська компанія проаналізувала динаміку активів банку за період з 01 вересня 2014 року по 01 березня 2015 року з метою виявлення періодів, в яких відбувалися істотні зміни в її структурі та/або залишках.

З огляду на звіт аудиторської фірми та на думку позивача, в період з 27 січня 2015 року по 05 лютого 2015 року включно окремими юридичними особами було здійснено ряд операцій, пов'язаних з повернення депозитів, погашенням кредитної заборгованості, викупом майна та майнових прав, що належали банку, та інших операцій в суттєвих обсягах.

Відповідно до звіту аудиторської фірми, на який посилався позивач в обґрунтування позовних вимог, станом на 03 лютого 2015 року загальний обсяг грошових коштів в готівковій та безготівковій формі, доступних для застосування в операціях по виконанню платежів клієнтів банку становив 84 732 139, 06 гривень, що забезпечувало виконання клієнтських платежів лише на 1,24 %. Станом на 04 лютого 2015 року загальний обсяг грошових коштів в готівковій та безготівковій формі, доступних для застосування в операціях по виконанню платежів клієнтів Банку становив 74 367 756, 25 гривень, що забезпечувало виконання клієнтських платежів лише на 1,23 %. Станом на 05 лютого 2015 року загальний обсяг грошових коштів в готівковій та безготівковій формі, доступних для застосування в операціях по виконанню платежів клієнтів Банку становив 63 181 913, 31 гривень, що забезпечувало виконання клієнтських платежів лише на 1,09 %.

На думку позивача, вчинення вищевказаних правочинів з відповідачем було спрямоване на відчуження нерухомого майна ПАТ «КБ «Надра» на користь відповідача під час фактичної відсутності у ПАТ «КБ «Надра» ліквідних коштів для виконання зобов'язань перед тими ж самими контрагентами за банківським рахунком, що створило для відповідача переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, у вигляді погашення майном, що є предметом попереднього договору, кредиторських вимог, що випливають із розміщення на поточному рахунку відповідача в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» відповідних грошових коштів.

При цьому позивач не заперечує, що станом в період з 03 лютого по 05 лютого 2015 року відповідач мав на поточному рахунку у позивача грошові кошти, які належали відповідачу на праві власності та щодо яких були відсутні жодні передбачені законом обмеження на здійснення розрахунків або перерахування на поточні чи інші рахунки в інші банківські установи, і які могли бути використані відповідачем для розрахунку за укладеними цивільно-правовими договорами.

З огляду на вказане позивач вважає попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - 4 квартир в будинку №32 В по вулиці Олеся Гончара в місті Києві, недійсним в силу закону на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а майно, відповідно, є таким, що набуто відповідачем без достатніх правових підстав.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилався на їх невідповідність передбаченим законом підставам застосування наслідків недійсності правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Так, на думку відповідача, предмет, підстава позову, зміст позовних вимог є такими, що не пов'язані між собою; укладений 04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» попередній договір не породжує для сторін будь-яких юридичних наслідків, крім (що вбачається з його змісту) зобов'язання в термін до 10 лютого 2015 року укласти та нотаріально посвідчити основний поговір купівлі-продажу майна.

Попередній договір купівлі-продажу від 04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» було укладено відповідно до ст. 635 Цивільного кодексу України.

Посилаючись на положення попереднього договору, норму ст. 635 Цивільного кодексу України відповідач зазначає, що наслідком укладання попереднього договору є згода сторін укласти в майбутньому основний договір на умовах, викладених в попередньому договорі.

При цьому, на думку відповідача, укладений між позивачем та відповідачем попередній договір, з огляду на його зміст, не був/не є підставою для переходу права власності на майно від позивача до відповідача; таким чином, навіть у разі задоволення судом позовних вимог не вбачатиметься будь-якого причинно-наслідкового зв'язку між наявною, на думку позивача, нікчемністю попереднього договору та юридичними наслідками недійсності правочину, застосування яких вимагає позивач.

Також, відповідач стверджував, що укладений між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» Попередній договір не відповідає критеріям, з якими закон пов'язує нікчемність/недійсність правочину.

Обґрунтовуючи вказане твердження, відповідач посилався на положенням ст. 38 «Заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ч.3), яка визначає критерії недійсності правочинів за участю неплатоспроможних банків, а саме встановлює, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідач зазначив, що жодна норма чинного законодавства України не передбачає розширення наведеного вище переліку, довільного тлумачення окремих його положень, застосування аналогій тощо.

При цьому, на думку відповідача, позивач жодним чином не обґрунтовує твердження та, тим більше, не доводить факт відповідності будь-яких правочинів, укладених між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ КУА «Промислові інвестиції», хоча б одному з критеріїв, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відповідач зазначив, що п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено нікчемність правочину за участю неплатоспроможного банку у випадку, коли останній уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. При цьому, попереднім договором, укладеним 04 лютого 2015 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» не передбачено ані передачу позивачем майна, ані, тим більше, надання відповідачу переваг чи пільг. Тому, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними, а позов - таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач також наголошує, що позивачем всупереч ст. 33 ГПК України жодним чином не доведено, що укладення договорів між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» мало за мету надання останньому переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. На переконання відповідача, належними засобами доказування того, що договори були укладені з певною метою, можуть бути виключно документи, що свідчать про наявність саме такої мети при підписанні правочинів посадовими особами банку, а дані бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності не є і не можуть бути належними доказами, оскільки при визначенні мети укладення правочину має значення вольовий фактор і відповідні докази, що його підтверджують - подібно до доказування при визнанні правочинів недійсними на підставі ст. 228 Цивільного кодексу України.

В поданих через канцелярію суду письмових поясненнях приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна дотримується позиції, подібної до позиції відповідача, наголошує на відсутності порушень при укладенні правочину, перевірці повноважень посадових осіб позивача та відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами те, що 04 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир), відповідно до якого позивач та відповідач прийняли на себе зобов'язання в термін до 10 лютого 2015 року укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу майна (включаючи всі його приналежності і складові), а саме квартир № 28, №29, №30, №31 в будинку № 32 В по вулиці Олеся Гончара в місті Києві.

З огляду на положення статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зі змісту попереднього договору купівлі-продажу від 04 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» вбачається, що його було укладено у відповідності до ст. 635 Цивільного кодексу України.

При цьому, в силу норми ст. 635 Цивільного кодексу України, наслідком укладання попереднього договору є зобов'язання для його сторін укласти в майбутньому основний договір на умовах, викладених в попередньому договорі.

Слід зазначити, що жодна норма чинного законодавства України не розширює поняття попереднього договору та, тим більше, не розглядає попередній договір як підставу переходу права власності на майно від однієї особи до іншої.

Таким чином, укладений між позивачем та відповідачем попередній договір, з огляду на його зміст, не був, не є та не може вважатися самостійною підставою для переходу права власності на майно від позивача до відповідача.

Також суд зауважує, що позивачем не доведено факту перебування майна (квартир № 28, №29, №30, №31 в будинку № 32 В по вулиці Олеся Гончара в місті Києві) у володінні відповідача та реєстрації за відповідачем права власності на таке майно.

В силу норми ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд звертає увагу на те, що конструкція норми п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обумовлює нікчемність правочину необхідністю доведення зацікавленою особою (позивачем) наявності в діях учасників правочину мети у вигляді надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, при цьому позивач не спромігся їх навести. Посилання позивача на те, що договір між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» укладений з метою надання останньому переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, не може підтверджуватись виключно даними бухгалтерського обліку, які свідчать про недостатню кількість ліквідних коштів у позивача для виконання своїх цивільно-правових зобов'язань, оскільки, як вбачається з підходів вищих судових інстанцій України до визначення мети укладення правочинів, при кваліфікації правочину з огляду на мету його вчинення має враховуватись вина, яка доводиться такими засобами доказування, що можуть її підтвердити (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Загальні вимоги, які пред'являються законом до правочину, сформульовано у ст. ст. 203, 205, 206 та 207 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

При цьому, згідно з нормою ст. 204 «Презумпція правомірності правочину» Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, слід звернути увагу, що майно за попереднім договором на даний момент зареєстровано за позивачем, на доказ чого надано оригінали правовстановлюючих документів на чотири квартири, копії яких залучено до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволенню не підлягають.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

30.07.2015 р.

Суддя О.М. Спичак