ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.15р. Справа № 904/4971/15
За позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРОСТРОЙ", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 46 416,54 грн. за договором про постачання теплової енергії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від позивача: Копилова Г.Г. представник - дов. № 01 від 05.01.2015р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до господарського суду з позовом у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРОСТРОЙ" суму основного боргу у розмірі 23 208,27 грн. та пеню - 23 208,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов договору № 125 від 07.10.2013р. на відпуск теплової енергії укладеного між сторонами, відповідач не вчасно та не в повному обсязі здійснив оплату наданих йому послуг по постачанню теплової енергії.

Представник позивача у судовому засіданні 28.07.2015р. надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що в позовній заяві допущено помилку в загальній сумі позовних вимог. Сума боргу відповідача за період грудень 2014р., січень, лютий 2015р. становить 23 208,27 грн., нараховано пені - 23 208,27 грн., що в загальній сумі складає 46 416,54 грн., на підставі викладеного позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой" на користь Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" борг за спожиту теплову енергію в сумі 23 208,27 грн., пеню в сумі 23 208,27 грн., а всього стягнути 46 416,54 грн.

Враховуючи, що вказана заява не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

30.06.2015р. розгляд справи відкладався на 28.07.2015р.

Відповідач в жодне судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Приймаючи до уваги, що Відповідач ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 28.07.2015р. отримав 15.07.2015р., суд вважає, що у нього було достатньо часу для підготовки відзиву на позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

В судовому засіданні 28.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2013 року між Комунальним підприємством «Новомосковськтеплоенерго» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрострой» (далі - відповідач, споживач) укладено договір на відпуск теплової енергії № 125 (далі - договір).

Відповідно до п. 1. розділу 1 Договору постачальник зобов'язується відпустити споживачу теплову енергію з котельні в гарячій воді (парі) в період з 07.10.2013р. по 07.10.2012р. - на опалення житлового фонду, установ, організацій загальною площею 32,1 кв.м (0,005 Гкал), об'ємом 437 куб.м. (45,18 Гкал) з максимумом теплового навантаження 0,003+0,008 Гкал/ч.

Пунктом 2 розділу 2 Договору встановлено, що цей договір укладається строком на один рік та вступає в законну силу після його прийняття та підписання обома сторонами.

Згідно п. 2.1. розділу 2 договору зміни в договір на наступний рік вносяться за письмовою заявкою споживача не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку договору. Заяви, які послідували від споживача пізніше вказаного строку про відмову від цього договору або на його перегляд на наступний рік, постачальником не розглядаються, а договір при цьому вважається автоматично продовженим на наступний рік. Договір також вважається автоматично продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде письмової заяви однієї з сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 розділу 3 Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за спожиту теплову енергію проводиться грошовими коштами не пізніше 20 числа наступного за місяцем постачання теплової енергії. Зважаючи на необхідність попередньої оплати за природний газ споживач зобов'язаний щомісяця за 15 днів до початку розрахункового періоду (розрахунковим періодом є календарний місяць) перераховувати на рахунок постачальника у відповідності з наданим рахунком 80% вартості теплоенергії, запланованої для постачання споживачу в розрахунковому періоді, з урахуванням остаточної суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Оплата проводиться по тарифам, затвердженим Постановою НКРЄ України № 1840 від 15.02.2010р., Постановою НКРРКУ України № 15 від 30.09.2011р. «Про затвердження тарифів на відпуск теплової енергії».

Відповідно до п. 1 Постанови НКРЕКП № 558 від 28.11.2014р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП «Новомосковськтеплоенерго»» встановлено КП «Новомосковськтеплоенерго»тарифи на теплову енергію: для потреб бюджетних установ - 1221,91 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для потреб релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності) - 694,03 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для потреб інших споживачів (крім населення) - 1221,91 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) (а.с. 24).

Пунктом 1 Постанови НКРЕКП № 419 від 27.08.2015р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП «Новомосковськтеплоенерго»» встановлено, що КП «Новомосковськтеплоенерго» тарифи на теплову енергію складають: для потреб бюджетних установ - 1 732,23 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для потреб релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності) - 955,98 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для потреб інших споживачів (крім населення) - 1 732,23 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) (а.с. 25).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію у груді 2014р., січні та березні 2015р. на загальну суму 23 208,27 грн., що підтверджується актами здачі-приймання теплової енергії (а.с. 50-52).

Позивачем на оплату виставлені рахунки-фактури №0000080/1408 від 31.12.2014р. на суму 8 841,74 грн. (а.с. 26), № 0000080/55 від 31.01.2015р. на суму 8 255,22 грн. (а.с. 28), № 0000080/476 від 02.04.2015р. на суму 6 111,31 грн. (а.с. 30). Направлення вказаних рахунків-фактури відповідачеві підтверджується списком замовних листів (а.с. 27,29,31).

Відповідач оплату за поставлену теплову енергію вчасно та в повному обсязі не здійснив, на підставі чого у нього виникла заборгованість у сумі 23 208,27 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на умови Договору щодо строку оплати поставленого товару, строк оплати відповідно до вищезазначених платіжних вимог є таким, що настав.

Позивачем на адресу відповідача направлено вимогу з вимогою оплатити суму боргу у розмірі 23 208,27 грн. (а.с. 32).

Відповідач суму боргу не оплатив, відповіді на претензію не надав, доказів сплати суми боргу на час розгляду справи суду не надав, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 23 208,27 грн. обґрунтовані, доведені матеріалами справи, не спростовані відповідачем належними доказами та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач також просить стягнути з відповідача суму пені у розмірі 23 208,27 грн. за період з 21.01.2015р. по 05.06.2015р.

Абзацом 3 пункту 3 розділу 3 Договору встановлено, що у відповідності з Законом України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживання комунальних послуг та обслуговування прибудинкових територій» № 686-ХІV від 20.05.1999р. «У випадку несвоєчасних розрахунків за спожиту теплову енергію нараховується пеня у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше 100% загальної суми боргу».

Цей Закон встановлює відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбаченої статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Водночас згідно з частиною третьою статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, останній з названих законів містить норму, яка є спеціальною стосовно загальних норм (статей 1 і 3) Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

В абзаці четвертому підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" також зазначено, що у випадку, передбаченому, зокрема, статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини (і яким у даному разі є Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій").

При цьому останній з названих законів не містить припису щодо обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідачу за період прострочення з 21.01.2015р. по 05.06.2015р. нараховано 25 337,33 грн.

Враховуючи, що загальна сума пені є більшою ніж основна заборгованість відповідача, сума пені, що підлягає до стягнення становить 23 208, 27 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 23 208,27 грн. та пені - 23 208,27 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 199, 231 Господарського кодексу України ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Днепрострой» (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Жовтневий, буд 2а, ) на користь Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Микити Головко, б. 17, 168, ) основний борг у сумі 23 208,27 грн. (двадцять три тисячі двісті вісім грн. 27 коп.), пеню у сумі 23 208,27 грн. (двадцять три тисячі двісті вісім грн. 27 коп.), витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 30.07.2015р.

Суддя Н.Г. Назаренко