РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015Справа №910/13988/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокар-777»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 10 285, 70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Корнійчук А.Г. (довіреність № 13 від 13.11.2014);

від відповідача - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокар-777» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі по тексту - відповідач) про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 10 285, 70 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокар-777» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання 27.07.2015 представник позивача з'явився, подав до суду додаткові документи на виконання ухвал суду від 08.06.2015, 30.06.2015, 13.07.2015 та надав усні пояснення по суті позовних вимог.

Ухвали в даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, зокрема, представникові відповідача поштових відправлень суду завчасно.

Однак, відповідач у жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 27.07.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01.10.2013 по вул. Корсунській в м. Миронівка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ, державний реєстраційний номер ВН2919ВВ з причіпом ОДАЗ, державний реєстраційний номер ВН4444ХТ, під керуванням Бойка Романа Петровича та автомобілем MAN, державний реєстраційний номер АІ2263ЕЕ, що належить ТОВ «Автокар-777», під керуванням Логвина Ігоря Васильовича.

Постановою Городищенського районного суду від 20.11.2013 у справі № 961/1592/13-п Бойка Р.П. визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно витягу з централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України цивільно-правова відповідальність особи винної у скоєнні ДТП на момент його вчинення була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» (страховий поліс АС/5262443, забезпечений транспортний засіб автомобіль КАМАЗ, державний реєстраційний номер ВН2919ВВ, страхувальник Грицай Володимир Вікторович).

06.08.2014 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» з проханням повідомити яке саме рішення було прийнято по страховому випадку, що мав місце 01.10.2013 за участю застрахованого у відповідача автомобіля КАМАЗ, державний реєстраційний номер ВН2919ВВ.

Листом-відповіддю від 07.08.2014 відповідач повідомив, що компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 6 207, 83 грн та, що виплата страхового відшкодування буде здійснена найближчим часом.

На момент розгляду справи судом відповідачем не надано доказів щодо виконання грошового зобов'язання, пов'язаного зі сплатою позивачеві страхової виплати.

У відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Таким чином, відповідачем було прострочено виконання зобов'язання перед позивачем починаючи з 06.11.2013.

У листі Верховного суду України від 19.07.2011 щодо судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування зазначається, що ст. 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

Таким чином, заявлена позивачем сума штрафних санкцій за невиконання відповідачем грошового зобов'язання становить 4 077, 87 грн та підлягає задоволенню.

Зважаючи на встановлені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокар-777» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 10 285, 70 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2-й під'їзд, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокар-777» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 12, оф. 5, ) страхове відшкодування разом зі штрафними санкціями на суму 10 285 (десять тисяч двісті вісімдесят п'ять) грн 70 коп, з них страхове відшкодування 6 207 (шість тисяч двісті сім) грн 83 коп, пеня 1 251 (одна тисяча двісті п'ятдесят одна) грн, 61 коп, інфляційні втрати 2 725 (дві тисячі сімсот двадцять п'ять) грн, 24 коп, 3% річних 101 (сто одна) грн, 02 коп; судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 31.07.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань