КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Справа№ 911/329/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 03.08.2015 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» на рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 (повне рішення складено 15.04.2015)

у справі №911/329/15 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом заступника Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал»

до товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-Нафта»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл»

про стягнення 21 555,07 грн. та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Стягнуто з комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» в дохід Державного бюджету України 3 045,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою від 12.06.2015 Київським апеляційним господарським судом поновлено комунальному водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №911/329/15 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Товариством з обмеженою відповідальністю «БРСМ-Нафта» на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 - без змін.

03.08.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Стрейт Оіл» надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача просить розгляд справи провести без участі представника ТОВ «Стрейт Оіл» та залишити апеляційну скаргу КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 - без змін.

Прокурор та представник позивача брали участь в судовому засіданні, надавали пояснення, підтримували доводи апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» задовольнити, а рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача брав участь у судовому засіданні, надав пояснення, заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» - без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2015 комісією комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» у складі заступника директора КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» Чумака Л.І., начальника водопровідних мереж Дзюбенка І.О., контролера Желевської Н.М. проведено обстеження наявності підключень до комунальних мереж водопостачання та водовідведення ТОВ «БРСМ-Нафта» за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2/7.

За результатами обстеження складено акт, який підписано членами комісії та зазначено, що в порушення п. 4.1 - 4.10 ТОВ «БРСМ-Нафта» самовільно підключилось до мереж централізованого водопостачання та водовідведення. Також зазначено, що договір на користування системами водопостачання та водовідведення між позивачем та відповідачем не укладено та розрахунок витрат води буде проведено відповідно до п. 3.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України».

Згідно з наявного в матеріалах справи розрахунку витрат води та відводу стоків розмір збитків становить 21 555,70 грн.

У січні 2015 року заступник Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «БРСМ-Нафта» про стягнення 21 555,07 грн. матеріальних збитків, нанесених КП водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» у зв'язку з порушенням відповідачем Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення та про зобов'язання ТОВ «БРСМ-Нафта» у повному обсязі виконати технічні умови №1 від 16.01.2014.

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем та прокурором не доведено обставини, на які посилаються щодо стягнення 21 555,07 грн. та предмет позову щодо зобов'язання відповідача виконати технічні умови №1 від 16.01.2014 не відповідає встановленому законом способу захисту прав.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок користування питною водою із комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації є Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008.

Згідно з п. 2.1. Правил договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Пунктами 3.2. - 3.4. Правил передбачено, що водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Згідно з п. 4.3. Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Колегія суддів зазначає, що відсутність схем водопостачання та водовідведення унеможливлює перевірити обставини, зазначені в акті від 17.01.2015, який надано позивачем та на який він посилається в обґрунтування позовних вимог, а саме - самовільного приєднання відповідачем до водопровідних мереж позивача та належність вказаного в акті водопровідного обладнання саме ТОВ «БРСМ-Нафта».

Окрім того, акт не містить зазначення пропускної спроможності труби вводу (діаметру) та відомостей про конкретне місце приєднання труби, що дало б змогу провести розрахунок заборгованості по пред'явленій вимозі позивача.

Відповідно до п. 10.4.5. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, які затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №30 від 05.07.1995, у разі виявлення самовільного приєднання абонента до системи водопостачання, а також самовільних робіт на водопровідному вводі складають двосторонній акт для притягання винуватців до відповідальності і стягнення плати за воду згідно з Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

З матеріалів справи вбачається, що акт про виявлені порушення від 17.01.2015 складено та підписано співробітниками комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал». Акт не містить підпису представників ТОВ «БРСМ-Нафта» та відміток про те, що відповідач відмовився від його підписання.

Відповідач заперечує факт присутності представників ТОВ «БРСМ-Нафта» при проведенні спірної перевірки та факт відмови від підпису акту.

Крім того, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано суду докази, які підтверджують повідомлення відповідача про час і місце проведення обстеження і складення акту.

Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надсилання акту від 17.01.2015 на адресу ТОВ «БРСМ-Нафта».

Отже, акт від 17.01.2015 не було складено у двосторонньому порядку, а тому твердження скаржника, що посилання суду на порушення п. 10.4.5. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України є безпідставними, не відповідають дійсності.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачем акт від 17.01.2015 не може бути належним та допустимим доказом самовільного підключення до водопровідних мереж позивача.

Позивачем зроблено розрахунок витрат води та відводу стоків відповідно до п. 3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України, проте, даний розрахунок, як документ, не містить дати його складання, номеру. Також відсутні відомості на підставі яких саме документів він складений, не зазначено ідентифікації суб'єкта господарювання (споживача) щодо якого складено розрахунок, тобто не вбачається, що даний розрахунок складено відносно ТОВ «БРСМ-Нафта».

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачем розрахунок не може бути належним та допустимим доказом у справі, а тому прокурором та позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 21 555,07 грн. збитків.

Отже, позовна вимога про стягнення 21 555,07 грн. з ТОВ «БРСМ-Нафта» задоволенню не підлягає.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що відповідачем не виконано в повному обсязі технічні умови №1 від 16.01.2014, однак не визначено, які саме технічні умови мають бути виконані ТОВ «БРСМ-Нафта». З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Законодавством передбачено, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

Таким чином, предмет позову щодо зобов'язання відповідача виконати технічні умови - не є способом захисту порушеного права позивача, що передбачений чинним законодавством України. Тобто, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів не відповідає за своїм змістом матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначених законом.

Невиконання відповідачем технічних умов може бути підставою для відмови в укладенні відповідного договору або відмови у підключенні відповідача до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Враховуючи те, що позовні вимоги в цій частині не відповідають встановленому законом способу захисту прав, тому задоволенню не підлягають.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позивачем не визначено, які саме технічні умови мають бути виконані ТОВ «БРСМ-Нафта».

В технічних умовах №1 від 16.01.2014 зазначено, що вони є дійсними до: на період проектування та будівництва.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2014 складено акт готовності об'єкта до експлуатації, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2/7, та 11.11.2014 на підставі зазначеного акту Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат, яким засвідчується відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтверджується його готовність до експлуатації.

Тому технічні умови №1 від 16.01.2014 не є дійсними на момент звернення позивача до суду, оскільки період проектування та будівництва завершено, АЗС введено в експлуатацію.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал»- без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» на рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 07.04.2015 у справі №911/329/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/329/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук