ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.2015 Справа № 920/632/15

за позовом: Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради,

м. Суми,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-

виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», м. Суми,

про стягнення 13 023 грн. 11 коп.

Головуючий суддя: Джепа Ю.А.,

Судді: Жерьобкіна Є.А.,

Моісеєнко В.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Дудник Н.В. (довіреність № 8 від 05.01.2015),

від відповідача: Сафронов М.А. (довіреність № 18-49/1402 від 29.12.2014).

При секретарі судового засідання: Куриленко О.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 13 023 грн. 11 коп. пені за прострочення строків оплати наданих послуг за договором на водопостачання та прийом стічних вод № 3 від 05.01.2006, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи (1827 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору).

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову. Також представником подано письмове клопотання від 28.07.2015 про витребування у відповідача журналу вхідної кореспонденції ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» та журнали вхідної кореспонденції бухгалтерії ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» для огляду в судовому засіданні та їх належно оформлені копії для долучення до матеріалів справи за період з 01.07.2014 по 01.10.2014, а також оригінали посадових інструкцій бухгалтера ОСОБА_4, бухгалтера ОСОБА_5, інспектора Тимошенко Е.В. та інженера енергетика ОСОБА_6

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, також заперечував проти задоволення клопотання про витребування судом вищезазначених документів, враховуючи той факт, що в дане судове засідання ним подано витяги з журналів реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» за період з 01.07.2014, 29.07.2014, 28.08.2014 та 24.09.2014. Раніше ним подані на виконання вимог господарського суду копії витребуваних посадових інструкцій всіх осіб, що мають зазначені позивачем призвища, а також довідка про всіх працівників підприємства-відповідача з призвищами ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

З огляду на вищевказане, суд в задоволенні клопотання представника позивача від 28.07.2015 про витребування додаткових доказів відмовляє, враховуючи те, що саме з метою дотримання прав сторін щодо викладення сторонами своєї позиції та надання часу для подання додаткових доказів, ухвалами господарського суду неодноразово витребовувались документи на вимогу представника позивача, які представником відповідача сумлінно надавались. Судом також враховано положення ст. 38 Господарського процесуального кодексу України та роз'яснення, надані у п. 2.1. постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, згідно з якими господарський суд може за клопотанням сторони та інших учасників судового процесу чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали, у випадку, якщо подані докази є недостатніми.

Даного висновку суд дійшов також, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи. В зв'язку з вказаним, суд вважає, що сторонам створені всі належні умови та є підстави для розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Між КП «Міськводоканал» СМР та ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод від 05.01.2006 № 3.

Відповідно до п. 1.1. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 05.01.2006 № 3, укладеного між сторонами по справі, КП «Міськводоканал» СМР надає комунальні послуги з водопостачання та прийому стічних вод ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе».

Згідно з п.п. 4.1., 4.2., 4.4 вищевказаного договору, розрахунковим періодом по договору є календарний місяць. Відповідач до 10-го числа поточного місяця здійснює предоплату в розмірі 100 відсотків із розрахунку за попередній місяць. Кінцевий розрахунок за послуги з водопостачання та водовідведення відповідач зобов'язаний проводити до 5-го числа наступного місяця, виходячи з діючого тарифу та рахунку, що надається згідно показань водолічильників. Платіжні документи за розрахунковий період споживач забирає нарочним з 1 по 5 число, щоб уникнути конфліктів з питань оплати рахунків.

Відповідно до п.п. 4.6., 4.8. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 05.01.2006 № 3 облік кількості використаної відповідачем води розраховується за показниками водолічильників. Кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водопроводу або місцевих джерел.

Пунктом 5.3 договору на водопостачання та прийом стічних вод від 05.01.2006 № 3 передбачено, що у разі несвоєчасного перерахування коштів за послуги водопостачання та водовідведення з відповідача стягується пеня в розмірі 2 % від суми заборгованості за кожний прострочений день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Свої позовні вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує тим, що за надані комунальні послуги з централізованого водопостачання та прийому стічних вод відповідачу були виставлені до сплати рахунки, які відповідач, порушуючи договірні зобов'язання щодо своєчасного та повного розрахунку, сплачував несвоєчасно.

Позивач виставив рахунки відповідачу про сплату пені в розмірі 13 023 грн. 11 коп., які відповідач не сплатив, а тому КП «Міськводоканал» СМР звернулось до суду з позовом.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З наведеною нормою кореспондується і ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, згідно із якою господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже вбачається, що для визначення розміру пені необхідним є визначення періоду, за який така пеня нараховується.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказуванню в даному випадку підлягає не лише факт порушення зобов'язання, а й період нарахування штрафних санкції - його початок та кінець.

В свою чергу, початком періоду нарахування штрафних санкцій (пені) є день, що йде за днем. коли зобов'язання мало бути виконане у відповідності до вимог договору, а кінцем - день, що передує дню фактичного виконання зобов'язання.

Господарський суд не може погодитись з нарахуванням пені, враховуючи, що сторони в договорі погодили конкретний термін виконання грошового зобов'язання, а саме: відповідно до п. 4.2 договору «Споживач» (відповідач) до 10-го числа поточного місяця здійснює предоплату в розмірі 100 % із розрахунку за попередній місяць. Кінцевий розрахунок за послуги з водопостачання та водовідведення «Споживач» проводить до 5-го числа наступного місяця, виходячи з діючого тарифу та рахунку, що надається згідно показань лічильників.

Положеннями цього пункту договору обґрунтовує сво вимоги позивач.

Однак, до позовної заяви додано протокол розбіжностей, що підписано обома сторонами, відповідно до якого, п. 4.2. викладено в наступній редакції: «Оплату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення Споживач здійснює протягом десяти банківських днів з моменту отримання рахунку від Виконавця за розрахунковий період».

Тобто, сторони пов'язали початок строку виконання зобов'язання з оплати спожитих послуг з фактом отримання рахунку Споживачем (ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»).

Суд вважає за необхідне застосувати у даному випадку приписи ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з поясненнями представника позивача, наданими у судових засіданнях, рахунки позивачем направлялися відповідачу (рахунок № 3 від 27.06.2014, рахунок № 3 від 24.07.2014, рахунок № 3 від 28.08.2014 та рахунок № 3 від 24.09.2014) не поштою, а доставлялися безпосередньо на ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» та отримувались ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе», про що, на думку позивача, свідчать підписи його працівників на супровідних листах та рахунках.

Суд критично ставиться до даних тверджень позивача, оскільки

· на супровідному листі від 27.06.2014 (а.с. 20) міститься лише підпис без зазначення посади та ПІБ особи, що отримувала документ, в додатку до супровідного листа міститься посилання лише на акт виконаних робіт - 2 прим., відсутне посилання в додатку про направлення саме рахунку;

· на рахунку № 3 від 27.06.2014 (а.с. 21-22) відсутній будь-якій підпис, ПІБ, посада особи, що отримувала документ, та дата отримання;

· на рахунку № 3 від 24.07.2014 (а.с. 23-24) міститься підпис, ПІБ та посада особи - ОСОБА_4;

· на супровідному листі (а.с. 25) є підпис, нерозбірливо ПІБ особи без зазначення її посади, в додатку до супровідного листа міститься посилання лише на акт виконаних робіт - 2 прим., відсутне посилання в додатку про направлення саме рахунку, сам лист не містить дати його складення;

· рахунок № 3 від 28.08.2014 (а.с. 26-27) не містить жодних ознак його отримання (відсутній будь-якій підпис, ПІБ, посада особи, що отримувала документ, та дата отримання);

· на супровідному листі від 24.09.2014 (а.с. 28) є підпис, ПІБ особи без зазначення її посади, в додатку до супровідного листа міститься посилання лише на акт виконаних робіт - 2 прим., відсутне посилання в додатку про направлення саме рахунку;

· рахунок № 3 від 24.09.2014 (а.с. 29-30) не містить жодних ознак його отримання (відсутній будь-якій підпис, ПІБ, посада особи, що отримувала документ, та дата отримання).

На виконання вимог господарського суду про витребування доказів представником ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» надано довідку про всіх осіб, які працюють на підприємстві та мають призвища: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а також додано копії посадових інструкцій (положень), в підтвердження того, що бухгалтер УБух ОСОБА_4, старший бухгалтер УБух ОСОБА_5, начальник караулу УОР ОСОБА_7, начальник цеху № 52 ОСОБА_8, інженер 2 кат. УІОП ОСОБА_9, інженер по компютерним системам УІС ОСОБА_10, провідний спеціаліст УЕБ ОСОБА_11, інженер по пожежній безпеці УОТЕ ОСОБА_12, начальник сектору ПЕО ОСОБА_13, інженер по плануванню РЕУ ХО ОСОБА_6, старший табельник цеху № 24 ОСОБА_6, інженер енергетик 1 кат. ІТЦ ОСОБА_6, за своїми функціональними обов'язками не уповноважені підприємством отримувати від КП «Міськводоканал» акти виконаних робіт, рахунки на оплату спожитих послуг.

Окремих довіреностей на отримання кореспонденції вказаним особам ПАТ «СМНВО ім. Фрунзе» не видавало.

Слід зазначити, що інші співробітники: ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 не є посадовими особами підприємства, а працюють на підприємстві за відповідним фахом. Вказаним особам також не видавалися окремі довіреності на отримання вхідної кореспонденції.

Приймання вхідної кореспонденції включеноу функціональні обов'язки інспектора сектору документообігу канцелярії Адміністративного відділу ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (п. 2.2. посадової інструкції ДИ 242-21-11). В матеріалах справи відсутні докази отримання актів виконаних робіт та рахунків на їх оплату цією посадовою особою.

Відсутні данні про реєстрацію у встановленому порядку вхідної кореспонденції, на яку в обґрунтування своїх вимог посилається позивач, й у поданих на вимогу суду про витребування доказів витягах з журналу вхідної кореспонденції.

З платіжних доручень (а.с. 13-18) вбачається, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не чекаючи вимог позивача, виконало взяті на себе зобов'язанні та повною мірою розрахувалось за послуги з водопостачання за період з червня по вересень 2014 року.

Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимим доказами отримання ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» рахунків, що додані до позовної заяви, а отже - конкретних дат початку строків виконання зобов'язань ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» з оплати послуг, й відповідно, порушення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» зобов'язань з оплати послуг за червень - вересень 2014 року, суд вважає позовні вимоги КП «Міськводоканал» необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з розглядом справи, при відмові в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 509, 530, 549, Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 30.07.2015.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА

СУДДЯ Є.А. ЖЕРЬОБКІНА

СУДДЯ В.М. МОЇСЕЄНКО