УХВАЛА

30.07.2015Справа № 910/20836/14

За заявою Концерну «Техвоєнсервіс»

Про відстрочку виконання рішення суду

У справі №910/20836/14

За позовом Міністерства оборони України

До Концерну «Техвоєнсервіс»

Про стягнення штрафних санкцій у розмірі 73 815,65 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

Від стягувача (позивач): Вовк Є.М. - представник за довіреністю;

Від боржника (відповідач): Козорін А.С. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду м. Києва знаходилась справа № 910/20836/14 за позовом Міністерства оборони України до Концерну "Техвоєнсервіс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 73 815,65 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.11.2014 року позов задоволено частково, стягнуто з Концерну "Техвоєнсервіс" на користь Міністерства оборони України 22 178,22 грн. пені, 16 335,02 грн. інфляційних нарахувань, 11 267,59 грн. три відсотки річних та 1 232,12 грн. судового збору.

05.12.2014 року на виконання вищезазначеного рішення видано наказ по справі № 910/20836/14.

07.07.2015 року через канцелярію Господарського суду м. Києва від Концерну "Техвоєнсервіс" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду від 17.11.2014 року по справі № 910/20836/14.

Ухвалою суду від 15.07.2015 року розгляд заяви призначено на 24.07.2015 року.

Представник Міністерства оборони України 24.07.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, а в судовому засіданні 24.07.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав дане клопотання.

Представник Концерну "Техвоєнсервіс" у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи не заперечував.

Крім того, представники учасників судового процесу у даному судовому засіданні подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом розглянуто та задоволено.

В судовому засіданні 24.07.2015 року відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 30.07.2015 року.

Представник заявника 30.07.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 30.07.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких заяву про відстрочку виконання рішення підтримав.

Представник стягувача в судовому засіданні 30.07.2015 року подав відзив на заяву про відстрочку виконання рішення, а також надав усні пояснення відповідно до яких заперечував проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення.

В заяві про відстрочку виконання рішення суду боржник зазначає, що, він є державним підприємством, яке відноситься до сфери управління позивача та виконує завдання, пов'язані з мобілізацією та відновленням техніки з метою приведення військового комплексу у бойову готовність у зв'язку з проведенням АТО в окремих районах Донецької та Луганської областей України.

Крім того, боржник посилається на вкрай скрутне становище на підприємстві через наявність арештів на його рахунках, накладених органами ДВС.

На підтвердження скрутного фінансового стану на підприємстві боржник надав суду банківську довідку від 26.06.2015 № 1906/15 про рух коштів з 01.01.2015 в розмірі 515 983,17 грн., звіт про фінансові результати та баланс за І квартал 2015 року.

Боржник також вважає свою вину відносною, оскільки основними причинами виникнення заборгованості перед стягувачем є дебіторська заборгованість за виконані роботи та надані послуги понад 2,0 млн. грн., відсутність замовлень від Міністерства оборони України, а також низька платоспроможність потенційних споживачів товарів, робіт та послуг, недостатньо ефективне управління підприємствами, що підтверджується протоколом № 42 засідання комісії з питань погашення заборгованості від 28.05.2015 року.

Боржник зазначає, що з метою реструктуризації заборгованості 29.05.2015 року в Міністерстві оборони України відбулася нарада за участю посадових осіб концерну та міністерства, на якій було затверджено план дій щодо розстрочення заборгованості у розмірі 3,4 млн. грн.

З огляду на все наведене, боржник просить відстрочити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд прийшов до висновку, що подана заява про відстрочку виконання рішення суду по справі № 910/20836/14 від 17.11.2014 року задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9 зазначено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Віднесення боржника до сфери управління Міністерства оборони України (державного органу) та виконання завдань, пов'язаних з мобілізацією та відновленням техніки, не є винятковими та конкретними обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду у даній справі, оскільки до сфери управління Міноборони відноситься багато підприємств, натомість питання низької платоспроможності потенційних споживачів товарів, робіт та послуг боржника є питаннями його власної господарської діяльності та відповідно, вжиття боржником необхідних заходів щодо пошуку нових покупців та ринків збуту, зміни асортименту товарів, робіт і послуг з метою їх просування на ринку, тощо.

Боржником також не надано суду письмових доказів в обґрунтування строку відстрочки рішення на 3 роки - тобто не доведено перед судом, які прибутки та за рахунок чого боржник планує отримати щоб погасили заборгованість повністю саме через 3 роки, тобто не доведено обґрунтованість заявленого строку відстрочки.

Судом враховано, що невиконання рішення суду боржником на користь стягувача належним чином та протягом розумного строку є порушенням майнових інтересів останнього з огляду на наявність інфляційних процесів у економіці держави, що призводить до знецінення грошових коштів, які йому присуджені.

Натомість, дослідивши майнові інтереси боржника, суд зазначає про недоведеність ним конкретних виключних обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Також є недоведеним вкрай скрутний фінансовий стан боржника та загроза його підприємству банкрутством у випадку виконання рішення суду у даній справі, оскільки, надані суду звіт та довідка банку не доводять неспроможності боржника саме на даний час виконати рішення суду належним чином та в повному обсязі, а посилання на негативні результати господарської діяльності підприємства у певному періоді (один квартал) не доводять загрозу банкрутства підприємства.

Судом відхиляються доводи боржника про досягнення домовленостей зі стягувачем про реструктуризацію заборгованості та надання згоди останнім на відстрочку виконання рішення, оскільки доказів фактичного досягнення таких домовленостей та погодження сторонами строків відстрочки боржником не надано, а стягувачем, в свою чергу, досягнення домовленостей на даний час не підтверджено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність боржником конкретних, виключних обставини, що ускладнюють виконання рішення суду у даній справі або роблять неможливим таке виконання у визначений в рішенні строк, тому підстави для задоволення поданої боржником заяви про відстрочку виконання рішення у суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Концерну "Техвоєнсервіс" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року у справі № 910/20836/14 відмовити.

Суддя Спичак О.М.