РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №910/9558/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт»

до Державного підприємства «Енергоринок»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Авдєєнко В.В. - директор;

від відповідача: Манзюк О.В., Бойко М.О. - представники за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Біоенергопродукт» звернулось до суду з позовом до ДП «Енергоринок» про зобов'язання укласти додаткову угоду до Договору купівлі-продажу електроенергії №9385/02 від 29.01.2013, зазначивши, що вказана додаткова угода набирає чинності з 01.04.2015.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем з лютого 2015 введено в промислову експлуатацію геліоелектростанції «СЕС-Глещава4» та «СЕС Глещава5». Постановою НКРЕКП №491 від 27 лютого 2015 встановлено відповідність розміру місцевої складової геліоелектростанцій позивача «СЕС-Глещава4» та «СЕС Глещава5» встановленому законодавством розміру та затверджено «зелений тариф» для вказаних електростанцій згідно з постановою НКРЕКП №492 від 27.02.2015.

У зв'язку з вказаними обставинами, для оформлення купівлі виробленої вказаними електростанціями електроенергії, між позивачем та відповідачем з початку березня 2015 проводилась переписка та перемовини з приводу укладення додаткової угоди до укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу електроенергії №9385/02 від 29.01.2013, щодо погодження додатків до договору по електростанціям, якими визначено перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку, схеми розташування приладів розрахункового обліку, акти розмежування балансової належності електричних мереж та технічні характеристики комерційних вимірювальних комплексів електроенергії.

Позивач вказує, що сторонами було погоджено вказані додатки, та 26.03.2015 відповідачу кур'єрською службою направлено додаткову угоду до договору з усіма додатками із зазначенням дати набуття чинності вказаною угодою - з 01.04.2015.

Проте відповідач ухилився від підписання вказаної додаткової угоди, повідомивши позивача про наявність у текстах додатків підчисток у прізвищі керівника та вказавши на необхідність надсилання додаткової угоди без зазначення дати набрання угодою чинності, у зв'язку з невизначеністю дати погодження вказаної угоди керівництвом відповідача.

Позивачем, листом від 03.04.2015 було направлено додатки до додаткової угоди з урахуванням зауважень відповідача, проте відповідач листом №01/46-4748 від 20.04.2015 повернув позивачу додаткову угоду та додатки без підпису, зазначивши, що ДП «Енергоринок» буде мати можливість підписати додаткову угоду, після надання належним чином оформленого примірника угоди, зокрема без зазначення дати чинності, яку буде проставлено після підписання додаткової угоди сторонами та проведення реєстрації в ДП «Енергоринок».

Позивач вказує, що він на виконання вимог діючого законодавства, вчинив всі необхідні дії для укладення спірної додаткової угоди, зокрема узгодив відповідні схеми і перелік точок комерційного обліку з суміжними членами ОРЕ, проте відповідач ухилився від підписання вказаної додаткової угоди. Внаслідок не підписання вказаної угоди позивач позбавлений можливості продавати електроенергію за встановленим «зеленим» тарифом, яка генерується електростанціями «СЕС-Глещава4» та «СЕС-Глещава5» та надходить в електромережу ВАТ «Тернопільобленерго».

На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити та зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду до Договору купівлі-продажу електроенергії №9385/02 від 29.01.2013, зазначивши, що вказана додаткова угода набирає чинності з 01.04.2015.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Вказували, що відсутні підстави для зобов'язання укладення спірної додаткової угоди, оскільки вказані правові відносини виникають виключно на підставі вільного волевиявлення учасників господарських відносин. При цьому вказали, що між сторонами дійсно укладений договір купівлі-продажу електроенергії №9385/02 від 29.01.2013. 06.04.2015 відповідачем отримано від позивача проект додаткової угоди до вказаного договору, який надіслано листом від 03.04.2015, на який відповідачем у встановлений законом строк 20.04.2015 надано відповідь та повідомлено про можливість підписання додаткової угоди з відкритою датою, яку буде зазначено після підписання та реєстрації додаткової угоди у відповідача. Також вказали, що на час звернення позивача до суду, його право не було порушено зі сторони відповідача, оскільки 20-денний строк на прийняття пропозиції не сплив, а переписка позивача за допомогою електронної пошти не є пропозицією укладення договору, а є лише звичайним порядком узгодження спеціалістами підприємств положень майбутніх договорів, тобто є суто підготовчими діями, що обумовлені великою кількістю технічних моментів, що узгоджуються в процесі підготовки проектів договорів чи додаткових угод. Крім того, вказав, що позивачем всупереч положень Інструкції про порядок комерційного обліку електричної енергії, не погоджено системи комерційного обліку позивача.

Додатково представники відповідача у судовому засіданні пояснили, що не отримували від позивача додаткової угоди з додатками, надісланої листом від 26.03.2015, за вказану дату, надходила лише факсограма з текстом додаткової угоди без додатків. Крім того вказали, що відповідачу невідомо, чи генерується електростанціями позивача електроенергія та чи надходить вказана електроенергія до електромереж, оскільки відповідач позбавлений можливості здійснювати облік та контроль вказаної електроенергії. Також зазначили, що всі необхідні додатки до додаткової угоди, отримані листом позивача від 03.04.2015 погоджені відповідачем у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2013 між ДП «Енергоринок» (ДПЕ) та ТОВ «Біоенергопродукт» (ВАД) укладено договір №9385/02, за умовами якого ВАД зобов'язався продавати, а ДПЕ купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Пунктом 2.2 договору сторони передбачили, що ВАД зобов'язується продавати, а ДПЕ купувати вироблену електроенергію в точках поставки - на межі балансової належності електричних мереж. Точки обліку електричної енергії наведені в Додатку №1 «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку». В разі змін в схемі обліку, Сторони вносять відповідні зміни до додатків №1 та №2 до договору.

У відповідності до п.3.1 договору обсяг фактично проданої та купленої електроенергії визначається згідно Інструкцією про порядок здійснення розрахунків на ОРЕ України з використанням погодинних даних, отриманих з автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ), яка охоплює точки обліку згідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку електричної енергії.

Судом встановлено і сторонами не заперечується, що вказаний договір укладено та виконується сторонами. Термін дії договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №10051/09 від 09.12.2013 встановлено до 31.12.2017.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, у березні 2015 року, у зв'язку з введенням позивачем в промислову експлуатацію геліостанцій «СЕС-Глещава4» та «СЕС-Глещава5», а також визначенням Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №491 від 27.02.2015 відповідності розміру місцевої складової СЕС Глещава4 та СЕС Глещава5 ТОВ «Біоенергопродукт» встановленому Законом України «Про електроенергетику» розміру, між позивачем та відповідачем проводилась переписка за допомогою електронної пошти з метою погодження додатків до договору щодо введених в експлуатацію геліоелектростанцій.

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.02.2015 № 492 та від 27.03.2015 №959 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію» позивачу встановлено «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену, в тому числі на геліоелектростанціях «СЕС-Глещава4» та «СЕС-Глещава5».

26.03.2015 позивачем направлено на адресу відповідача додаткову угоду до Договору разом з додатками по геліоелектростанціям СЕС Глещава4 та СЕС Глещава5, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверта кур'єрської служби №692076.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про електроенергетику» купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється. Електрична енергія, вироблена на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), може бути реалізована на оптовому ринку електричної енергії України, за договорами зі споживачами або за договорами з енергопостачальниками. Оптовий ринок електричної енергії України зобов'язаний купувати у суб'єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, всю електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за "зеленим" тарифом незалежно від величини встановленої потужності чи обсягів її відпуску. Енергопостачальники зобов'язані купувати електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії, у випадках, обсягах та за цінами, визначеними цією статтею.

Оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору. Оптовий ринок електричної енергії України функціонує з додержанням певних вимог, зокрема всі учасники оптового ринку електричної енергії укладають договори купівлі-продажу електричної енергії з суб'єктом господарської діяльності, який здійснює оптове постачання електричної енергії відповідно до договору, на підставі якого створюється оптовий ринок електричної енергії.

Відповідно до положень Договору між членами ринку електричної енергії (ДЧОРЕ) від 15.11.1996 зі змінами і доповненнями, суб'єктом господарської діяльності, який здійснює оптове постачання електричної енергії є ДП «Енергоринок».

Таким чином укладення договору на купівлю електричної енергії у виробника (позивача) є обов'язковим для сторін (в тому числі і відповідача), оскільки відповідач зобов'язаний купувати у суб'єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, всю електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії.

Пунктом 10.1 ДЧОРЕ передбачено, що порядок комерційного обліку електроенергії здійснюється відповідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку (Додаток 10).

Інструкція про порядок комерційного обліку електричної енергії (Інструкція) - це узгоджений документ, який визначає точки комерційного та технічного обліку електричної енергії, вимоги до засобів вимірювання електричної енергії та порядок їх експлуатації, процедури зняття показів лічильників і автоматизації комерційного обліку електричної енергії для забезпечення функціонування Оптового ринку електричної енергії України (ОРЕ). Інструкція є обов'язковою для виконання усіма Сторонами Договору та Операторами систем комерційного обліку. Інструкція розповсюджується на всі засоби обліку електроенергії та визначення потужності, які застосовуються сторонами Договору між членами ОРЕ, в електроустановках, що діють та споруджуються.

Пунктами 2.21-2.21.5 Інструкції встановлено, що при переході на нові розрахункові точки обліку електроенергії між сторонами Договору необхідно узгодити зміну точок обліку електроенергії з суміжними сторонами та Головним оператором; узгодити з Головним оператором типи лічильників, що мають бути встановлені в нових точках обліку, з урахуванням підключення їх в автоматизовану систему контролю та обліку електроенергії; провести аналіз стану вторинних ланцюгів обліку, розробити заходи та привести дані ланцюги у відповідність до вимог нормативно-технічної документації; на всі точки обліку електроенергії розробити паспорти-протоколи та надати їх копії Головному оператору та суміжним сторонам; внести відповідні зміни до Договору на купівлю-продаж електроенергії з ДП "Енергоринок".

Судом встановлено, що позивачем, з метою продажу електроенергії, яка генерується на введених в експлуатацію електростанціях, після погодження всіх технічних умов, листом від 26.03.2015 запропоновано відповідачу укласти додаткову угоду до вищевказаного договору, надіславши проект відповідної угоди з додатками.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу зміни договору, врегульовані ст.ст. 651, 652 ЦК України.

З часу укладення між сторонами договору №9385/02, обставини, за яких він був укладений, істотно змінилися. Це було зумовлено введенням в експлуатацію нових геліоелектростанцій «СЕС-Глещава4» та «СЕС-Глещава5» та необхідністю обліку та продажу електроенергії, яка генерується вказаними станціями та надходить в електромережі.

За змістом вимог ч.ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності визначених умов у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З матеріалів справи слідує, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що зміна обставин не настане. Проте вказана зміна зумовлена введенням в експлуатацію нових геліоелектростанцій, та необхідністю викупу електроенергії, яка на них генерується та вже надходить в електромережі, і вказані обставини позивач не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися. Подальше виконання договору на попередніх умовах порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, а із суті договору не випливає, що ризик зміни обставин повинен нести позивач.

Умови запропонованої позивачем додаткової угоди відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема позивачем проведено всі, передбачені Інструкцією дії та надано відповідачу необхідні документи. Позивачем надано в судове засідання паспорти-протоколи вимірювальних комплексів по вказаним геліоелектростанціям, а також акт приймання в промислову експлуатацію АСКОЕ локального рівня вказаних електростанцій.

Доказів невідповідності спірної додаткової угоди вимогам законодавства відповідач не надав, натомість відмова від підписання додаткової угоди була мотивована лише не погодженою з відповідачем датою набрання чинності додатковою угодою. При цьому згідно наданих позивачем актів, електроенергія, яка генерується вказаними електростанціями надходила в мережі оптового ринку, обліковувалась засобами АСКОЕ, зареєстрованими у встановленому порядку, проте не оплачувалась, у зв'язку з не підписанням додаткової угоди.

Всупереч вимог ч. 4 ст. 181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору відповідач в установлений двадцятиденний строк не надіслав позивачу два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаною додатковою угодою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторонами було погоджено всі умови та особливості щодо додатків до Договору та 26.03.2015 направлено відповідачу додаткову угоду з додатками для підписання.

Факт неотримання відповідачем вказаного листа з додатковою угодою та додатками спростовується змістом листа ДП «Енергоринок» №01/46-4748 від 20.04.2015 в якому відповідач повідомляє про неможливість підписання додаткової угоди, надісланої ТОВ «Біоенергопродукт» листом №25 від 26.03.2015. Відсутність реєстрації спірного листа у журналі вхідної кореспонденції не є доказом неотримання відповідачем додаткової угоди з додатками, оскільки спростовується посиланням відповідача у своєму листі на вказану додаткову угоду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно ухилився від підписання додаткової угоди до договору, укладення якої є обов'язковим, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості продавати електроенергію, яка генерувалась електростанціями та надходила на оптовий ринок.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до договору від 29.01.2013 №9385/02 з зазначенням набрання вказаною угодою чинності з 01.04.2015 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Укласти між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» (47721, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Підгородне, вул. Пасічна, 8, кв. 1; ідентифікаційний код 36687375) та Державним підприємством «Енергоринок» (01001, м. Київ, вул. Петлюри, 27; ідентифікаційний код 21515381) додаткову угоду до договору купівлі продажу електроенергії № 9385/02 від 29.01.2013, у наступній редакції:

« 1. Додати до Договору додатки щодо геліоелектростанції (СЕС ГЛЕЩАВА-4) в редакції, що додається:

1.1. Додаток № 1 «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку»;

1.2. Додаток № 2 «Однолінійні схеми розташування приладів розрахункового обліку»;

1.3. Додаток № 3 «Акти розмежування балансової належності електричних мереж»;

1.4. Додаток № 4 «Технічні характеристики комерційних вимірювальних комплексів електроенергії».

2. Додати до Договору додатки щодо геліоелектростанції (СЕС ГЛЕЩАВА-5) в редакції, що додається:

2.1. Додаток № 1 «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку»;

2.2. Додаток № 2 «Однолінійні схеми розташування приладів розрахункового обліку»;

2.3. Додаток № 3 «Акти розмежування балансової належності електричних мереж»;

2.4. Додаток № 4 «Технічні характеристики комерційних вимірювальних комплексів електроенергії».

3. Всі інші умови Договору залишаються незмінними та Сторони підтверджують свої зобов'язання за ним.

4. Дана додаткова угода складена українською мовою при повному розумінні Сторонами її умов та термінології у двох ідентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін.

5. Дана додаткова угода є невід'ємною частиною Договору.

6. Дана додаткова угода набуває чинності з 01 квітня 2015 року.»

Стягнути з Державного підприємства «Енергоринок» (01001, м. Київ, вул. Петлюри, 27; ідентифікаційний код 21515381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» (47721, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Підгородне, вул. Пасічна, 8, кв. 1; ідентифікаційний код 36687375) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко