ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.15р. Справа № 904/3898/15

За позовом Прокурора м. Жовті Води Дніпропетровської області в інтересах держави

в особі: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

в особі: Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "БАР'ЄР", м Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 237 406,83 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від прокурора:Масенко А.М. посвідчення №024234 від 24.01.2014р.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор міста Жовті Води звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі позивача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в особі державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" до державного підприємства Державного підприємства „Бар'єр" про стягнення 237 406,83 грн., що складається з: основної заборгованості в розмірі 150 000,00 грн.; 10 787,55грн. - трьох відсотків річних; 76 619,28грн. - інфляційних втрат.

Судові витрати по справі прокурор просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору № 4107 про закупівлю інженерних послуг за державні кошти від 30.07.2012 р. в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 53).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 09.06.2015 р.

09.06.2015 р. в засіданні розгляд справи відкладений до 02.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2015 р. продовжено строк розгляду справи до 21.07.2015 р. та відкладено її розгляд на 21.07.2015 р.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між державним підприємством "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" (позивач, замовник) та державним підприємством "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" (відповідач, замовник) укладено договір № 4107 про закупівлю інженерних послуг за державні кошти від 30.07.2012р.

Відповідно до п. 1.1 договору учасник зобов'язується виконати замовникові роботи, у відповідності до технічного завдання що є невід'ємною частиною цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1. ст. 843 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1.2 договору визначено, що найменування (номенклатура, асортимент) роботи: аналіз та узагальнення результатів розробки не реалізованих проектів та інших робіт в період 2006-2011 років щодо виконання заходів на уранових об'єктах для приведення їх в екологічно-безпечний стан та напрацювання пропозицій щодо можливостей та термінів їх запровадження (реалізації).

Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт: Проміжний звіт, заключний звіт.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна цього договору становить:

- 125 000,00 грн.

Крім того ПДВ 20% - 25 000,00 грн.

Усього - 150 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України зазначено про те, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником за кожен етап впродовж 10-денного терміну після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт за етапами згідно з календарним планом (Додаток 1 до договору).

Пунктом 4.3 договору визначено, що підставою для оплати виконаних робіт є підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та пред'явлений виконавцем рахунок на оплату виконаних робіт.

Пунктом 7.2 договору визначено, що за порушення зобов'язань, обумовлених договором виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі передбаченому ст. 231 Господарського кодексу України від обсягу невиконання робіт за кожен день прострочення, а також компенсує збитки заподіяні неналежним виконанням своїх зобов'язань у повному обсязі.

За порушення своїх зобов'язань, обумовлених договором, замовник сплачує підряднику штрафні санкції у розмірі передбаченому ст. 231 Господарського кодексу України від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до грудня 2012 року (пункт 10.1 договору).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач виконав свої зобов'язання, передавши виконані послуги відповідно до календарного плану робіт за актами приймання-передачі від 27.09.2012р. за № 5814 на суму 59640,00грн. та від 24.12.2012р. за №5857 на суму 90 360,00грн.(а.с. 28,30).

Відповідач прийняв виконані роботи без заперечень і зауважень, про що свідчать печатка та підпис уповноваженої особи в даних актах.

Таким чином, позивач виконав роботи на загальну суму 150 000,00грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань оплату виконаних робіт у визначений договором строк не здійснив.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді загальна заборгованість відповідача перед позивачем підтверджена матеріалами справи, складає 150 000,00грн.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати три відсотки річних у розмірі 10 787,55 грн. за загальний період з 08.10.2012р. по 23.04.2015р. та інфляційні втрати у розмірі 76 619,28 грн. за період з жовтня 2012 року по березень 2015 року включно.

Суд, перевіривши розрахунок трьох відсотків річних вважає його таким, що підлягає задоволенню у розмірі 10 787,55 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, суд вважає його невірним та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем здійснено невірне округлення відсотків інфляційних, а тому сума стягнення інфляційних складає 76 378,77 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 237 166,32 грн., що складається з сум: 150 000,00 грн. - основний борг, 10 787,55 грн. - 3% річних, 76 378,77 грн. - інфляційні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача пропорційно задоволених вимогв дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 743,33 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Бар'єр" (52917, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна, 179-б; ідентифікаційний код 31330051) на користь державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул.Петровського, 37; ідентифікаційний код 14310483) 150 000,00 грн. - основний борг, 10 787,55 грн. - 3% річних, 76 378,77 грн. - інфляційні

Видати наказ.

Стягнути з державного підприємства "Бар'єр" (52917, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна, 179-б; ідентифікаційний код 31330051) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 в Відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001) судовий збір у розмірі 4 743,33 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

27.07.2015 р.

Суддя В.Г. Бєлік