РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/16469/15

За позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт"

про стягнення штрафу у розмірі 20 000 грн., пені у розмірі 20 000 грн. та зобов'язання виконати пункт рішення

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Портянко О.В.(дов. від 05.05.2015)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "Люксінвест" про стягнення штрафу у розмірі 20 000 грн., пені у розмірі 20 000 грн. та зобов'язання виконати пункт рішення за порушення законодавства України про захист економічної конкуренції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.07.2015 порушено провадження у справі №910/16469/15 та призначено до розгляду на 16.07.2015.

Представник відповідача в судове засідання 16.07.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 16.07.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 28.07.2015.

В судове засідання 28.07.2015 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 28.07.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвала суду від 16.07.2015 отримана відповідачем 20.07.2015, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленням про вручення поштового відправлення № 04 7 (в матеріалах справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення) від 27.03.2014 № 13/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" на товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» (надалі - ТОВ «Житлокомфорт» або Відповідач) накладено штраф у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень за вчинення порушення, яке передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах будинків, які знаходяться на утриманні (обслуговуванні) ТОВ «Житлокомфорт» та розташовані на території міста Києва, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку (надалі - Рішення).

Пунктом 4 резолютивної частини даного Рішенням Відповідача було зобов'язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом приведення договорів "Про надання послуг та участь з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" у відповідність до Типового договору про наданим послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529.

Відповідно до частини першої етапі 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення органу Антимонопольного комітету України є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення та розпорядженням, що приймаються органами Антимонопольного комітету України відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у встановленому законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.03.2014 № 13/01-р/к у справі № 142-01/10.13 була надана відповідачем позивачу супровідним листом № 26-01/995 від 31.03.2014.

Судом встановлено, що позивач отримав рішення 31.03.2014

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органів Антимонопольного комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Відділення від 27.03.2014 № 13/01-р/к сплив 31.05.2014.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як свідчать матеріали справи, не погодившись з рішенням адміністративної колегії Відділення від 27.03.2014 № 13/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", відповідач звернувся з позовною заявою до Господарського суду м. Києва про визнання недійсним зазначеного рішення.

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.07.2014 у справі № 910/11507/14 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Згідно ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Господарського кодексу України, державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюється Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, основним завданням Антимонопольного комітету України є, зокрема, участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

У відповідності п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Згідно ч. 1 ст. 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Також з ч. 2 цієї статті вбачається, що невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Антимонопольний комітет України накладає штрафи на суб'єктів господарювання - юридичних осіб за неподання чи несвоєчасне подання передбаченої законом інформації, або подання завідомо недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальним відділенням.

Згідно з п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Частиною другою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день розгляду справи відповідача не подав документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи рішення позивача є чинним, було оспорено відповідачем, але рішенням господарського суду м. Києва від 04.07.2014 по справі 910/11507/14 в позові товариству з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" про визнання недійсним рішення від 27.03.2014 № 13/01-р/к - відмовлено.

Відповідач накладений на нього штраф у визначений строк не сплатив, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач посилаючись на статтю 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" просить стягнути пеню в сумі 20 000,00 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням Адміністративної колегії Відділення на TOB "Житлокомфорт" за період з 04.07.2014 по 22.06.2015.

Суд погоджується з розрахунком суми пені в розмірі 20 000,00 грн., наданого позивачем, який розраховано за період прострочення сплати штрафу з 04.07.2014 по 22.06.2015.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 20 000,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" (04071, м. Київ, Подільський район, вул. Воздвиженська, буд. 14, ) штраф у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. та зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100 на р/р 0008, МФО 820019, , отримувач: УДК у Подільському районі міста Києва.

3. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» (вул. Воздвиженська, 14, м. Київ, 04071, ) виконати пункт 4 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.03.2014 № 13/01-р/к, а саме припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом приведення договорів "Про надання послуг та участь з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" (04071, м. Київ, Подільський район, вул. Воздвиженська, буд. 14, ) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили

7. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 03.08.2015