РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2015Справа №910/11657/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіоліс Трейд ЛТД»

до Міністерства охорони здоров'я України

третя особа 1 Державне підприємство «Укрвакцина»

третя особа 2 Всеукраїнська благодійна організація «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД»

про зобов'язання укласти договір

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Рубан Т.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Ральченко Ю.Г. - представник за довіреністю;

від третьої особи 1: Панчук М.Г. - представник за довіреністю;

від третьої особи 2: Трофименко М.М. - представник за довіреністю;

від третьої особи 2: Дмитрієв С.Є. - представник за довіреністю;

від третьої особи 2: Свєнтух О.В. - представник за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вектор Фарма» (в ході розгляду справи змінило назву на ТОВ «Фіоліс Трейд ЛТД») звернулось до суду з позовом до Міністерства охорони здоров'я України про зобов'язання внести зміни у договір № 237/21-24 від 11.12.2014, укладений між позивачем та відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 27.11.2014, за результатами розкриття пропозицій та їх оцінки по відкритим торгам про закупівлю за кошти державного бюджету України антиретровірусних препаратів, ТОВ «Вектор Фарма» визначено переможцем торгів з пропозицією на суму 52648806,60 грн. Згідно з офіційним курсом НБУ на день розкриття пропозицій, сума коштів в розмірі 52648806,60 грн. становила 3517683 долари США.

11.12.2014 між ТОВ «Вектор Фарма» (постачальник) та Міністерством охорони здоров'я України (замовник) укладено Договір про закупівлю за державні кошти №237/21-24, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити, а замовник оплатити антиретровірусні препарати (товари), які постачаються уповноваженому підприємству замовника - ДП «Укрвакцина». Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що валютою договору є гривня України, сума договору становить 52648806,60 грн. в т.ч. ПДВ 3444314,45 грн. Положеннями договору (п.п.3.3, 3.5) сторони погодили, що у разі звернення постачальника до замовника з проханням щодо необхідності зміни ціни та суми договору у зв'язку із зміною курсу іноземної валюти, замовник, в межах фінансових можливостей здійснює оплату за товар у гривнях по офіційному курсу НБУ до долара США, встановленому на дату проведення розрахунків (попередньої оплати) за товар. Ціна та сума договору можуть змінюватися у відповідності до законодавства України.

Додатковою угодою № 1 до договору від 19.12.2014 сторони внесли зміни до вказаного договору, узгодивши, що оплата за товари може здійснюватися на умовах попередньої оплати у розмірі до 100% від суми договору. Також сторони змінили графік поставки товару, вказавши, що товар повинен бути поставлений протягом 180 днів з дня оплати.

Позивач вказує, що оскільки передплата за товар була здійснена відповідачем в розмірі 100%, що дорівнює 52648806,60 грн, 23.12.2014, поставка має відбутися до 21.06.2015.

Для виконання своїх зобов'язань за договором, позивачем (покупцем), свого часу було укладено контракт № RAN/VEKTOR-2014 від 01.09.2014 з компанією «Ранбаксі Лабароторіз Лімітед» (Індія) (продавець), на купівлю антиретровірусних препаратів на умовах СІР Бориспіль. Згідно з умовами вказаного контракту та додаткових угод до нього, остаточна сума контракту становить 2423609,62 долари США. Оплата проводиться шляхом 100% передплати на валютний рахунок продавця.

Зазначає, що у зв'язку з надскладною ситуацією на валютному ринку України, яка склалась з грудня 2014 року, позивач не мав змоги придбати іноземну валюту - долари США для здійснення розрахунків за контрактом. Зокрема позивач, починаючи з 12.01.2015 неодноразово звертався до ПАТ Перший український міжнародний банк» із заявами на купівлю іноземної валюти, проте вказані заяви не були виконані, у зв'язку з обмеженнями здійснення операцій на валютному ринку, запроваджених Постановою Правління НБУ № 758 від 01.12.2014 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та дефіцитом іноземної валюти на валютному ринку України.

Крім того, у зв'язку з набранням чинності з 28.12.2014 Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», тимчасово, на 12 місяців в Україні введено додатковий імпортний збір на товар в розмірі 5%.

У зв'язку з неможливістю придбати іноземну валюту для здійснення розрахунків за контрактом у зв'язку із стрімким зростанням курсу долара США по відношенню до гривні України та введенням імпортного збору, позивач звернувся до відповідача з пропозицією № 41 від 10.03.2015 про укладення додаткової угоди у зв'язку з необхідністю внесення змін до договору в частині збільшення ціни на товар, проте відповідач відповіді на вказану пропозицію не надав.

Разом з тим, згідно з повідомленням виробника товару, антиретровірусні препарати, вартістю 2250526 доларів США, виготовлені та готові до відправки покупцю.

Позивач вказує, що з розрахунку офіційного курсу долара США до гривні України, станом на 30.04.2015 (22,8986 грн. за 1 долар США), сума коштів 52648806,60 грн. становить 2299215 доларів США, що унеможливлює виконання договору, укладеного з відповідачем на попередніх умовах.

На підставі викладеного, зазначає, що станом на 30.04.2015, ціна договору, розрахована з урахуванням зростання курсу долара США до гривні України та запровадженням додаткового імпортного збору, яка б дозволяла позивачу належним чином виконати свої зобов'язання до договором, становить 62857995 грн.

Просить, з урахуванням уточнень до позовних вимог, зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду до договору № 237/21-24 від 11.12.2014, якою встановити суму договору в розмірі 62857995 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 4112205,28 грн., та збільшити строк поставки товару за договором на 127 днів, оскільки обставини, які унеможливлювали виконання позивачем своїх зобов'язань за договором, зокрема значні коливання курсу долара США до гривні та неможливість придбання іноземної валюти, тривали 127 днів (з 23.12.2014 по 30.04.2015). Строк набрання чинності Додатковою угодою просить встановити з 30.04.2014.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Додатково пояснив, що станом на 30.07.2015 позивачем частково виконано умови договору та поставлено товар на суму 10667434,20 грн. Для здійснення вказаної поставки позивач закуповував іноземну валюту - долар США за курсом 21,065 грн. за долар США.

Також вказав на одночасну наявність чотирьох умов, передбачених ст.652 ЦК України та необхідних для внесення змін до умов договору. Зокрема вказав, що при укладенні договору сторони виходили з того, що істотна зміна обставин, якими є суттєві обмеження на купівлю іноземної валюти, введені НБУ та неможливість придбання валюти, не настануть. Зазначив, що завчасна закупівля товару не була можливою у зв'язку з тим, що товар має обмежений строк придатності, а за умовами договору термін придатності товару повинен становити не менше 18 місяців, або не менше 75% від загального строку придатності, що унеможливило закупівлю товару завчасно.

Позивач не міг усунути вказані обставини при всій своїй турботливості та обачності, які від нього вимагалися, оскільки дефіцит валюти та неможливість її придбання, а також встановлення додаткового імпортного збору на товар не залежать від позивача. Крім того, звернення позивача до банку з дорученням придбання іноземної валюти лише в січні 2015 року обумовлене отриманням від виробника товару рахунків попередньої оплати (інвойсів) лише на початку січня 2015 року.

Також пояснив, що вказана зміна істотних умов порушує співвідношення майнових інтересів та позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки нормами законодавства на товар встановлено максимально можливу надбавку в розмірі не більше ніж 10 % від закупівельної ціни на товар, що позбавляє позивача можливості передбачити в ціні на товар збитки від девальвації національної валюти, що не є звичайним ризиком ведення підприємницької діяльності та покладає на позивача сплату різниці ціни з власних коштів.

На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову. Надали пояснення, де вказали, що Міністерством охорони здоров'я України у 2014 році було проведено торги на закупівлю антиретровірусних препаратів, за результатами яких було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №237/21-24 від 11.12.2014. Згідно з положеннями вказаного договору, валютою договору є гривня України, загальна сума договору становить 52648806,60 грн., у т.ч. ПДВ - 3444314,45 грн.

Платіжним дорученням від 19.12.2014 №7848 МОЗ України, 23.12.2014 здійснено перерахування на рахунок позивача 52648806,60 грн. в якості оплати товару за договором.

Вказали, що зобов'язання МОЗ України за вказаним договором виконано в повному обсязі, підстави для укладення додаткової угоди та збільшення суми договору відсутні, оскільки спірний договір за своєю правовою природою є договором поставки, при укладенні договору сторони виходили з того, що вказаний товар є у наявності у позивача. Пункт 3.3 договору передбачає можливість зміни ціни договору лише у разі наявності грошових зобов'язань відповідача перед позивачем, тоді як грошові зобов'язання відповідача є припиненими після перерахування на рахунок позивача всієї суми за договором 23.12.2015. При цьому перерахування вказаних коштів здійснено з урахуванням курсу НБУ, визначеного на дату здійснення попередньої оплати.

Також, зазначили, що зростання курсу долара США по відношенню до гривні України відбувалось поступово, починаючи з лютого 2014 року, тому при укладенні договору сторони могли передбачити подальші коливання валютного курсу. Зростання курсу іноземної валюти та запровадження додаткового імпортного збору є комерційними ризиками позивача, пов'язаними зі здійсненням останнім підприємницької діяльності і не є суттєвою зміною обставин, яким керувались сторони при укладенні договору.

Крім того, позивачем укладено контракт на поставку медичних препаратів з виробником товару у вересні 2014 року, проте до січня 2015 року позивач не здійснював жодних дій, спрямованих на виконання договору №237/21-24 від 11.12.2014.

На підставі викладеного вказують, що відсутня одночасна наявність чотирьох умов, передбачених ст.652 ЦК України, необхідних для внесення змін до договору.

Також, в судовому засіданні представник відповідача надав суду копію додаткової угоди № 3 від 29.07.2015, укладеної між сторонами до договору № 237/21-24, якою сторони зменшили суму договору, встановивши її в розмірі 52143244,80 грн., в т.ч. ПДВ 6411240,31 грн., Постачальник зобов'язався повернути замовнику різницю за попередньо оплачений товар в сумі 505561,80 грн.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Представники третіх осіб на стороні відповідача ДП «Укрвакцина» МОЗ України та Всеукраїнської благодійної організації «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ-СНІД» проти позову заперечували, посилаючись на відсутність одночасно чотирьох умов, передбачених ст. 652 ЦК України, необхідних для зміни умов договору, а також, що коливання курсу іноземних валют відносно гривні, складність придбання валюти та запровадження додаткового імпортного збору на медичні препарати є комерційними ризиками позивача, пов'язаними з його підприємницькою діяльністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Судом встановлено, що 11.12.2014 між Міністерством охорони здоров'я України (МОЗ України, замовник) та ТОВ «Вектор Фарма» (в ході розгляду справи змінило назву на ТОВ «Фіоліс Трейд ЛТД») (постачальник) укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №237/21-24 (договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити лікарські засоби, зазначені в Специфікації (товар), а замовник - оплатити товар на умовах договору. Закупівля товару здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом «Централізована закупівля медикаментів для антиретровірусної терапії дорослих, підлітків і дітей».

Товар постачається уповноваженому підприємству замовника ДП «Укрвакцина» з метою подальшої його поставки до закладів охорони здоров'я.

Пунктами 3.1, 3.2 договору сторони погодили, що валютою договору є гривня України. Сума договору становить 52648806,60 грн., у т.ч. ПДВ 3444314,45 грн. Сума договору може бути зменшена за згодою сторін.

Відповідно до положень п.3.3 договору, у разі звернення постачальника до замовника щодо необхідності зміни ціни та суми договору у зв'язку зі зміною курсу іноземної валюти замовник відповідно до п.7 частини 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» в межах фінансових можливостей здійснює оплату за товар у гривнях по офіційному курсу НБУ до долара США, встановленому на дату проведення розрахунків (попередньої оплати) за товар. У разі такого звернення постачальник зобов'язується надати документальне підтвердження зміни курсу іноземної валюти виданого уповноваженим на те державним органом.

Відповідно до положень Розділу 4 договору «Порядок здійснення оплати» розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, наведений в реквізитах постачальника на підставі видаткової накладної. Оплата здійснюється замовником протягом семи робочих днів після поставки товару на склад уповноваженого підприємства.

Пунктом 4.3 Договору, в редакції, викладеній у додатковій годі № 1 до договору, підписаної сторонами 19.12.2014, сторони передбачили, що оплата за товар може здійснюватись замовником на умовах попередньої оплати у розмірі до 100% від суми договору на підставі відповідного рахунку, виставленого постачальником , з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» (із змінами). Зобов'язання з поставки товару, плаченого в порядку попередньої оплати, має бути виконане постачальником відповідно до умов цього договору в межах строків, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117.

Згідно з пунктом 4.4 договору, грошові зобов'язання замовника перед постачальником вважаються виконаними з моменту списання грошових коштів з рахунку замовника в Державній казначейській службі в рахунок оплати товару по договору.

Графіком поставки (Додаток №2 до договору) в редакції додаткової угоди № 1 від 19.12.2014, підписаним сторонами, визначено, що поставка товару здійснюється протягом 180 днів з дня оплати.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, на виконання договору, МОЗ України, платіжним дорученням № 7848 від 19.12.2014, перерахувало 23.12.2014 на рахунок ТОВ «Вектор Фарма» 52648806,60 грн. попередньої оплати за медичні препарати за договором № 237/21-24 від 11.12.2014 та додатковою угодою № 1 від 19.12.2014.

За змістом положень ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім певних випадків, в тому числі зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем 23.12.2014 в повному обсязі виконано свої зобов'язання за договором в частині перерахування позивачу попередньої оплати за договором в розмірі, визначеному договором.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач звернувся до МОЗ України з проханням щодо укладення додаткової угоди до договору в частині збільшення ціни за товар 10.03.2015, тобто після виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати товару, в той час , як положеннями п.3.3 договору передбачена можливість зміни ціни договору у зв'язку зі зміною курсу іноземної валюти, за наявності необхідних документів, які підтверджують таку зміну курсу валют, станом на дату проведення розрахунків (попередньої оплати) за товар. Станом на дату проведення відповідачем попередньої оплати позивач не звертався у порядку, визначеному п. 3.3 договору та ст. 40 Закону з проханням щодо зміни ціни договору у зв'язку зі зміною курсу валют.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В якості обставин, які істотно змінились, позивач зазначає запроваджені Постановою Правління НБУ № 758 від 01.12.2014 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» обмеження здійснення на валютному рику України операцій, та як наслідок дефіцит іноземної валюти та неможливість придбання іноземної валюти на валютному ринку України у січні 2015 року, стрімке зростання курсу іноземної валюти відносно гривні України а також запровадження додаткового імпортного збору на товар, що унеможливлює виконання позивачем своїх зобов'язань за договором на попередніх умовах.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, станом на час укладення договору 11.12.2014 Правлінням НБУ вже було прийнято Постанову № 758, тому позивач міг і повинен був передбачити наявність ускладнень при придбанні іноземної валюти та її дефіцит внаслідок запроваджених вказаною Постановою обмежень на валютному ринку України. Крім того, значне офіційне зростання курсу іноземних валют до гривні України відбувалось до укладення договору, починаючи з лютого 2014 року.

Також, суд зазначає, що між сторонами укладено договір поставки, відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити антиретровірусні препарати, кількість, якість та назва яких визначена Специфікацією до договору. При цьому, договір не визначає порядок та строки придбання товару позивачем, зокрема, при укладенні вказаного договору сторони виходили з того, що товар, який є предметом договору є у наявності у позивача, оскільки позивач в пропозиції конкурсних торгів вказав на можливість поставки товару у зазначені строки та за запропонованими цінами. Умовами договору не передбачено здійснення позивачем закупівель вказаного препарату в іноземного виробника за дорученням відповідача. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, контракт між іноземним виробником медичних препаратів та позивачем на купівлю антиретровірусних препаратів був укладений 01.09.2014, тобто до укладення договору, позивач, не був позбавлений можливості здійснити оплату та ввезення на територію України товар, одразу після підписання договору, до запровадження додаткового імпортного збору.

Крім того, згідно наявних в матеріалах справи заявок позивача на придбання іноземної валюти, позивач звертався до банку з вказаними заявками починаючи з 12.01.2015, що спростовує посилання позивача на його намагання, як заінтересованої сторони усунути причини та наслідки зміни обставин після їх виникнення при всій турботливості та обачності.

Отже, у суду немає підстав вважати, що момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин як коливання курсі іноземних валют, та дефіцит іноземної валюти не настане, як немає підстав вважати, що позивач не міг усунути вказані обставини після їх виникнення при всій своїй турботливості та обачності, а також те, що виконання договору на вказаних умовах порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону на те, що вона розраховувала. Зміна курсу іноземної валюти є комерційним ризиком обох сторін по договору, в тому числі і позивача, який є юридичною особою і здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та внесення змін до договору щодо збільшення ціни договору та зміни строків поставки товару, оскільки положеннями договору не передбачено можливості зміни ціни після проведення попередньої оплати за договором, та у зв'язку з відсутністю одночасно всіх чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко