Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" липня 2015 р. Справа № 906/1072/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Бондарь Р.В. (довіреність від 27.07.15)

від відповідача: Циганчук Н.А. (довіреність від 27.07.15)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології"

до Комунальної установи "Обласна база спеціального медичного постачання" Житомирської обласної ради

про стягнення 11366246,98 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 11366246,98грн., з яких: 4655000,00грн. боргу за поставлений товар по договору №26/11-2012/32 від 29.11.12; 2828326,99грн. пені; 3531690,67грн. інфляційних; 351229,32грн. 3% річних.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву №516 від 27.07.15 (а.с.51), посилаючись на те, що борг виник не з вини відповідача, а у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2012 року між Комунальною установою "Обласна база спеціального медичного постачання" Житомирської обласної ради (відповідач/замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" укладено Договір № 26/11-2012/32 (а.с.19).

Відповідно до п. 1.1 Договору, постачальник, що є переможцем відкритих торгів на закупівлю: 33.10.1 Устаткування медичного, хірургічного та ортопедичного (Рентгенівські апарати для діагностики - 8 од.) (надалі - Товар) поставляє для замовника Товар, зазначений в специфікації на медичне обладнання (додаток № 1 до Договору), а Замовник купує товар в асортименті та за цінами згідно специфікації, що надається до цього Договору і є його невід'ємною частиною.

29 листопада 2012 року між сторонами підписано Специфікацію на медичне обладнання, оформлену Додатком № 1 до Договору, якою визначено, що товаром який постачається є: Комплекс рентгенівський діагностичний з цифровою обробкою зображення РДК-ВСМ-18 (виробник - ТДВ "КВО "Медапаратура") у кількості 8 комплектів, загальною вартістю 5 320 000,00 грн. без ПДВ (а.с.24).

Згідно з п.6.3 Договору позивач зобов'язався поставити товар у строки, встановлені цим Договором; забезпечити якість товару, встановленим умовами Договору; провести первинний інструктаж персоналу Замовника; здійснити установку, налагодження та введення в експлуатацію обладнання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту 100 % оплати товару замовником та отримання листа про готовність приміщення де обладнання буде встановлено відповідно до вимог виробника обладнання.

21 грудня 2012 року ТОВ "СОЮЗ МЕДТЕХ" здійснило поставку обладнання Відповідачу, на суму 4655000,00грн. про що складено Акт здачі-прийняття медичного обладнання згідно з Договором №26/12-2012/32 від 29.11.2012р. (а.с.27).

28 грудня 2012 року, сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до умов якої, було зменшено обсяг закупівлі товару та загальну вартість Договору до 4655000,00грн. (а.с.25).

За період з квітня по серпень 2013 сторони підписали Акти здачі-приймання робіт з пусконалагодження, введення в експлуатацію та навчання персоналу згідно з Договором №26/12-2012/32 від 29.11.2012р. (а.с.28-34).

У відповідності до п. 4.1 Договору розрахунок за поставлений товар здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунку-фактури з відтермінуванням платежу протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту одержання Товару на склад покупця.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору Відповідач прийняв на себе зобов'язання своєчасно проводити оплату за отриманий товар.

З урахуванням вищенаведеного, до 31.12.2012 року, включно, Відповідач зобов'язаний був здійснити оплату за поставлений товар на загальну суму 4 655 000,00 грн.

Однак, ні до 31.12.2012 року, включно, ні станом на сьогоднішній день Відповідач не виконав свого обов'язку щодо оплати поставленого товару, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

03.03.15 позивач звернувся до відповідача з претензією №26 погасити заборгованість, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення (а.см.35).

Відповідач не заперечує факту поставки йому товару та виконання позивачем передбачених договором робіт на суму 4655000,00грн., наявності перед позивачем заборгованості у вказаній сумі, однак зазначає про неможливість погасити борг, у зв'язку з відсутністю фінансування з державного бюджету.

Стаття 617 ЦК України, зазначає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, відсутність фінансування не позбавляє відповідача, як самостійної юридичної особи, від виконання умов договору, тому суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 4655000,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.7.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 2828326,99 грн.(а.с.9).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.3 договору, у разі несвоєчасної оплати товару, що проведена з вини замовника, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, нарахування пені може проводитись за шість місяців починаючи з 01.01.13 (початок прострочення) по 30.06.13, що згідно розрахунку проведеного судом на підставі нормативно-довідкової таблиці комп'ютерної програми "Законодавство" становить 343577,26 грн. і підлягає стягненню. В частині стягнення пені в сумі 2484749,73грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 3531690,67 грн. інфляційних та 351229,32 грн. 3% річних . Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином , відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 8881497,25грн., з яких: 4655000,00грн. боргу, 351229,32грн. річних, 3531690,67грн. інфляційних, 343577,26грн. пені. У стягненні 2484749,73грн. пені слід відмовити.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог , оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунальної установи "Обласна база спеціального медичного постачання" Житомирської обласної ради (10019, м.Житомир, вул.Комерційна,2; код 00180611) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" (04655,м.Київ,Московський проспект, 21; код 30789159):

- 4655000 грн. боргу;

- 351229,32 грн. річних;

- 3531690,67 грн. інфляційних;

- 343577,26 грн. пені;

- 57104,15 грн. витрат по оплаті судового збору.

3.Відмовити в позові в частині стягнення 2484749,73 грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.07.15

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1-в справу