КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Справа№ 910/8086/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 03.08.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015

у справі №910/8086/15-г (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСІПАН»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку»

2. Національного банку України

за участю прокурора міста Києва

про визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г клопотання ТОВ «ЕКОСІПАН» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ТОВ «ЕКОСІПАН» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору укладеним шляхом заборони Національному банку України вчиняти дії щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на час розгляду даної справи в господарському суді.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржувану ухвалу суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою від 29.04.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Іоннікова І.А. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/8086/15-г за участю уповноважених представників сторін.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Мартюк А.І. на навчанні з підвищення кваліфікації, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8086/15-г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Коршун Н.М., Алданова С.О.

Ухвалою від 15.06.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Коршун Н.М., Алданова С.О. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/8086/15-г за участю уповноважених представників сторін.

Ухвалою від 30.06.2015 Київським апеляційним господарським судом відкладено розгляд справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 у зв'язку з перебуванням головуючого судді Дикунської С.Я. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8086/15-г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В.

Ухвалою від 20.07.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В. прийнято до провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 та призначено справу №910/8086/15-г до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача брав участь у судовому засіданні, надавав пояснення, заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - без задоволення.

Прокурор, представники відповідача та третіх осіб-1,-2 брали участь в судовому засіданні, надавали пояснення, підтримували доводи апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г - скасувати.

Відповідно до статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про забезпечення позову.

Згідно з нормами статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи та перевіривши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення і доводи учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2015 року ТОВ «ЕКОСІПАН» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання укладеним з 27.03.2015 договору купівлі-продажу акцій ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «ЕКОСІПАН».

ТОВ «ЕКОСІПАН» в обґрунтування своїх вимог зазначено, що 27.11.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 №743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», прийнято рішення №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР».

Згідно із вказаним рішенням, у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 28.11.2014 по 27.02.2015.

27.02.2015 з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «ВБР», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №44 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» до 27.03.2015 включно.

За період здійснення тимчасової адміністрації дирекцією Фонду затверджено План врегулювання неплатоспроможного ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (протокол №018/15 від 23.01.2015), відповідно до якого передбачалось виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом продажу банку інвестору.

У свою чергу, позивач отримав усі необхідні документи для того, щоб виступити інвестором (покупцем акцій банку), в тому числі дозвіл Антимонопольного комітету України та погодження Комісії Національного банку України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що ним вжито усіх заходів для укладення договору купівлі-продажу акцій неплатоспроможного банку ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», однак бездіяльність відповідача щодо підписання договору між ним та позивачем призвела до не укладення останнього.

01.04.2015 ТОВ «ЕКОСІПАН» звернулось до господарського суду міста Києва з клопотанням про забезпечення позову, в якому позивач просив забезпечити позов шляхом заборони Національному банку України приймати рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та заборонити Національному банку України будь-яким чином інформувати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що внаслідок бездіяльності Фонду та не укладення останнім договору з ТОВ «ЕКОСІПАН», Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суду, місцевий господарський суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання Плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «ВБР», який передбачає продаж неплатоспроможного банку в цілому, що згідно з ст. 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснюється шляхом продажу акцій банку. Ліквідація ПАТ «ВБР» стосується предмету спору і у разі ліквідації банку, буде анульовано випуск акцій, емітентом яких він є і у разі задоволення позову, виконання рішення господарського суду буде неможливим.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що справа не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства тому, що спір виник у зв'язку із здійсненням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб владних управлінських функцій. Також скаржник зазначає, що згідно з ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку та зупинення рішень Національного банку України про застосування до банків та інших осіб, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до закону, заходів впливу, санкцій, відкликання (позбавлення) відповідних ліцензій, виданих Національним банком України.

Крім того, в порушення норм матеріального права, судом першої інстанції не взято до уваги положення ч. 2 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою оскарження рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Статтею 54 Закону передбачено, що рішення, які приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду. Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів.

У п. 14 ч. 1 ст. 3 КАС України зазначено, що адміністративний договір - дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду даної справи є визнання укладеним з 27.03.2015 договору купівлі-продажу акцій ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «ЕКОСІПАН».

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №10 від 24.10.2011 господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання, і органами державної влади, і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо.

Згідно з п. 15 зазначеної постанови Пленуму господарським судам слід мати на увазі, що не всі договори, укладені суб'єктами владних повноважень, їх посадовими чи службовими особами на реалізацію своїх повноважень, відносяться до адміністративних договорів. Якщо обов'язковим учасником договору відповідно до законодавства повинен бути суб'єкт владних повноважень, то такий договір є адміністративним, оскільки суб'єкт владних повноважень у такому випадку діє від імені держави (територіальної громади), в її інтересах чи для забезпечення їх, а не для своїх власних потреб. У разі ж вчинення цивільного правочину між суб'єктом владних повноважень і суб'єктом господарської діяльності, договірні відносини сторін ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності. Тому до адміністративних договорів не відносяться договори, укладені за правилами Цивільного та Господарського кодексів України, інших актів цивільного або господарського законодавства.

Отже, договір купівлі-продажу акцій неплатоспроможного банку не є адміністративним договором, а господарським договором, оскільки він ґрунтується на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності й укладається між інвестором та Фондом, який діє від імені учасника неплатоспроможного банку, а не від імені держави (територіальної громади).

Згідно з ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є продаж ТОВ «ЕКОСІПАН» акцій (паїв) ПАТ «ВБР», а не оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім того, ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2015 позов забезпечено шляхом заборони Національному банку України вчиняти дії щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку», а не зупинення виконання рішення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що спір має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства та те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано положення ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Фонд гарантування вкладів вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду гарантування вкладів про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд гарантування вкладів про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Згідно з ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Так, в результаті не укладення договору між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ «ЕКОСІПАН» Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Зокрема, у разі внесення Фондом гарантування вкладів пропозиції та винесення рішення Національним банком України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВБР» захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства неможливо здійснити продаж акцій неплатоспроможного банку після прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог ТОВ «ЕКОСІПАН».

З огляду на вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є такою, що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи скаржника законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі №910/8086/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8086/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук