ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа № 922/2292/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - Шамраєв М.Є. (дов. №15/04-15 від 15.04.2015 р.)

відповідача - Пушкарьов І.О. (дов. №03/3420 від 30.12.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№3305Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 26 травня 2015 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Норма 2000", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ фірма "Норма 2000", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив зобов'язати ПАТ "Харківміськгаз" здійснити перерахунок обсягу поставленого ТОВ фірма "Норма 2000" природного газу в січні 2015 року, а також послуг з його постачання, розподілу і транспортування, виходячи з розрахунку роботи одного котла "Колбі".

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.05.2015 р. у справі №922/2292/15 (суддя Калантай М.В.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перерахунок об'єму про транспортованого газу був здійснений відповідачем неправомірно. Зокрема, відповідачем не було враховано, що у вказаний період експлуатувався лише один котел з мінімальною необхідною для утримання в належному стані приміщень потужністю. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що технічний розрахунок природного газу зроблений ПАТ "Харківміськгаз" у відповідності до нормативних вимог та довідки про непридатність лічильнику газу. Крім того, посилається на відсутність належних доказів в підтвердження нездійснення орендарями господарської діяльності у вказаний період. Представник в судовому засіданні просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач 27.07.2015 р. надав до суду копії актів приймання-передачі природного газу (вх. №11171), позивач 28.07.2015 р. - додаткові пояснення по апеляційній скарзі (вх. №11211). Вказані документи колегією суддів долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та додаткові пояснення, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2012 р. між ТОВ фірма "Норма 2000" (споживач) та ПАТ "Харківміськгаз" (постачальник), укладено договір №2013/ТП-ПР-20719 на постачання природного газу за регульованим тарифом, згідно п. 1.1 якого постачальник протягом 2013 року зобов'язався здійснювати споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов'язався оплачувати вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 9-18).

Відповідно до пунктів 3.3, 3.5 договору на постачання, кількість реалізованого позивачу газу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених в додатку 1 до договору. На підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку сторонами щомісяця складаються акти приймання-передачі газу.

Постачальник має право перевіряти роботу вузлів обліку, установлених у споживача, а також вимагати позачергової перевірки вузлів обліку спеціально уповноваженим органом у сфері метрології (пункт 3.4 договору на постачання).

20.12.2012 р. між ТОВ фірма "Норма 2000" (замовник) та ПАТ "Харківміськгаз" (газорозподільне підприємство) укладено договір №2013/Т-ПР-20719 на розподіл природного газу, за умовами якого газорозподільне підприємство зобов'язалось надати замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів замовника або його споживачів (далі - пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, а замовник зобов'язався сплатити вартість послуги з транспортування природного газу у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами договору (а.с. 19-24).

Пунктами 4.4, 4.5 договору на розподіл сторони передбачили, що обсяг протранспортованого природного газу визначається в пунктах призначення за допомогою комерційних вузлів обліку, визначених у додатку до договору. На підставі результатів вимірювання комерційних вузлів обліку складаються місячні акти наданих послуг.

У відповідності до п. 6.2.4 договору на розподіл ПАТ "Харківміськгаз" має право перевіряти роботу комерційних вузлів обліку, установлених на об'єктах позивача або його споживачів, а також у разі виникнення спірних питань щодо технічних, у тому числі метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки, вимагати їх позачергової повірки спеціально уповноваженим органом у сфері метрології.

27.01.2014 р. ТОВ фірма "Норма 2000" та ПАТ "Харківміськгаз" уклали між собою технічну угоду №20719 про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами, згідно умов якої ПАТ "Харківміськгаз" зобов'язалось здійснювати транспортування природного газу газорозподільними мережами до місця передачі ТОВ фірма "Норма 2000" на вході у газову мережу ТОВ фірма "Норма 2000", а ТОВ фірма "Норма 2000" зобов'язалось прийняти природний газ та виконувати інші обов'язки, передбачені цією технічною угодою (а.с. 61-64).

Термін дії технічної угоди, встановлений п. 9.1, - набирає чинності 3 01.01.2014 р. та діє в частині транспортування газу до 31.12.2014 р.

30.01.2015 р. представниками сторін було складено та підписано акт №1/30-01 перевірки технічного стану вузла обліку, де зазначено про необхідність проведення позачергової повірки газового лічильника GMS-G-16-40 заводський №022374 ПАТ "Харківміськгаз". Даний акт підписаний представником ТОВ фірма "Норма 2000" без зауважень та заперечень (а.с. 73).

02.02.2015 р. працівниками ПАТ "Харківміськгаз" було здійснено відключення та опломбування газового обладнання позивача: газовий гриль 2П-24 - 1 шт., газова плита ПГ-6 - 2 шт., газовий котел "Колбі" - 1 шт., що зафіксовано в акті перевірки технічного стану вузла обліку від 02.02.2015 р. (а.с. 74).

Довідкою про непридатність засобу вимірювальної техніки від 05.02.2015 р. за №ЦСБ 8П ДП "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" встановлено, що основна відносна похибка лічильника GMS-G-16-40 заводський №022374 перевищує допустимі межі (а.с. 82).

ПАТ "Харківміськгаз" направив ТОВ фірма "Норма 2000" лист №12/443 від 13.02.2015 р., в якому з посиланням на вищевказану довідку про непридатність ЗВТ повідомив останнього про здійснення технічного розрахунку природного газу за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. в обсязі 21,933 тис. м куб (а.с. 81).

Вважаючи, що вказаний розрахунок був здійснений ПАТ "Харківміськгаз" неправомірно, ТОВ фірма "Норма 2000" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило зобов'язати ПАТ "Харківміськгаз" здійснити перерахунок обсягу поставленого природного газу в січні 2015 року, а також послуг з його постачання, розподілу і транспортування, виходячи з розрахунку роботи одного котла "Колбі".

В обґрунтування позовних вимог ТОВ фірма "Норма 2000" посилається на умови договорів та технічної угоди, а також зазначає, що самостійно не здійснює діяльність на об'єкті, а здає приміщення в оренду. Орендарі, в свою чергу, в січні 2015 року господарську діяльність в орендованих приміщеннях не здійснювали, тому на їх прохання у вказаний період експлуатувався лише один котел "Колбі" з мінімальною необхідною для утримання в належному стані приміщень потужністю. Таким чином, фактична кількість годин роботи газового обладнання позивача становить близько 24 години на добу мінімального споживання одним котлом. Отже, ПАТ "Харківміськгаз" неправомірно визначило обсяг переданого позивачу природного газу за проектною потужністю газоспоживного обладнання позивача із розрахунку цілодобового використання всього обладнання.

Господарський суд, відмовляючи в позові, дійшов висновку, що відповідач правомірно визначив обсяг переданого позивачеві природного газу за проектною номінальною потужністю газоспоживного обладнання позивача із розрахунку цілодобового використання всього обладнання, як це передбачено Пунктом 5.13 Правил обліку природного газу.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду з огляду на таке.

У відповідності до пункту 5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618, у разі виникнення між сторонами суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України.

Пунктом 5.13 Правил обліку природного газу встановлено, що перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі, якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з обліковою організацією.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

З матеріалів справи вбачається, що питання про необхідність здійснення позачергової повірки виникли у відповідача при проведенні перевірки технічного стану вузла обліку, про що зазначено в акті від 31.01.2015. Як зазначено вище, даний акт підписаний і представником позивача без зауважень.

Тобто, станом на 31.01.2015 позивач був обізнаним та не мав будь-яких заперечень щодо рішення відповідача про проведення позачергової повірки.

Акт перевірки технічного стану вузла обліку від 02.02.2015 р., де зафіксовано відключення та опломбування газового обладнання позивача із зазначенням, що розрахунок за спожитий природний газ буде здійснено відповідно до діючої технічної угоди, позивач підписав також без зауважень.

У відповідності до Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. за №618 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 р. за №67/11941, комерційний облік газу - визначення кількості протранспортованого газу розподільними мережами та обсягів його реалізації за актами звітності, підготовлених на підставі даних комерційних вузлів обліку газу.

Складові частини комерційних вузлів обліку газу, конструкція ЗВТ, програмне забезпечення обчислювачів та накопичені в їх базі дані про результати вимірювань об'єму газу повинні бути захищені від несанкціонованого втручання, яке може вплинути на результати обліку газу.

Згідно з п. 5.13 Правил та п. 3.3.9., п. 3.3.2 технічної угоди №20719 від 27.01.2014 р., якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Як вказує позивач, з довідки від 05.02.2015 №ЦСБ 8П про непридатність ЗВТ не можна встановити, в який бік, збільшення або зменшення, основна відносна похибка повіреного лічильника перевищує допустимі межі, а також обсяг такого перевищення.

Проте, згідно п. 5.13 Правил обліку газу визначне значення має несправність засобу вимірювальної техніки, яка може проявлятися як при збільшенні так і при зменшенні показників приладу обліку. Отже, виявлення будь-якої несправності є підставою для здійснення перерахунку об'єму газу.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження того, що в січні 2015 року з усього газового обладнання позивача працював лише один - газовий котел "Колбі", та з мінімальною потужністю, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно було виконано технічний розрахунок природного газу за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, враховуючи контрактну добу, в обсязі 21,933 тис.м.куб.

Господарський суд правомірно відхилив посилання позивача про те, що його представники не були допущені, як це передбачено законодавством, до проведення повірки, оскільки вони не підтверджені ані будь-якими доказами такого недопущення, ані посиланнями на відповідні норми законодавства. Як вже зазначено вище, всі акти перевірки були підписані позивачем без будь-яких зауважень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв твердження позивача про нездійснення в січні 2015 року господарської діяльності орендарями, зазначивши, що надані позивачем копії листів орендарів не відповідають вимогам належності та допустимості доказів.

Так, ТОВ фірма "Норма 2000" на підтвердження вищевказаних обставин надані наступні документи: договір оренди приміщення №17/11-2014 від 01.11.2014 р. (а.с. 32-35), договір оренди приміщення №17/11-2014-1 від 17.11.2014 р. (а.с. 36-39), договір оренди приміщення №01/12-2014 від 01.12.2014 р. (а.с. 40-47), договір оренди приміщення №01/12-2015 від 01.01.2015 р. (а.с. 47-50), листи орендарів (а.с. 51-53).

Здійснивши аналіз вказаних документів, колегія суддів встановила наступне: з наданих позивачем договорів оренди не можливо встановити факт передачі ним в оренду всієї площі належних йому приміщень; з листів орендарів, не можливо встановити, чи вони насправді не здійснювали господарську діяльність в січні 2015 року.

До того ж, нездійснення орендарями господарської діяльності не виключає можливості експлуатації газового обладнання в приміщеннях, що належать позивачу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з позицією господарського суду про не відповідність вказаних документів вимогам належності та допустимості доказів.

Інших доказів на підтвердження нездійснення орендарями приміщень господарської діяльності в січні 2015 року позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення норм процесуального права судом першої інстанції, який, як вказує апелянт, зазначивши про відсутність доказів реального нездійснення орендарями діяльності у вказаний період, всупереч положень статтей 75, 82 ГПК України, не витребував у позивача необхідних доказів для надання їм відповідної оцінки, колегія судді вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 38 ГПК України передбачено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов'язок доказування покладений процесуальним законом на учасників процесу.

Враховуючи наведене, а також відсутність в матеріалах справи клопотань позивача про витребування доказів, колегія суддів зазначає про дотримання судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення вимог, як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 р. у справі №922/2292/15 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 р. у справі №922/2292/15 залишити без змін.

Повна постанова підписана 30.07.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.