ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015 року Справа № 904/1600/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: Ремезок А.Ю. представник, довіреність №1913 від 19.01.2015р.

від відповідача: Шовгеля І.М. директор, наказ №1 від 01.06.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015р. у справі №904/1600/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", м.Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджилайт", м.Дніпропетровськ

про стягнення 38333,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) 38333,02 грн., з яких 35243,52 грн. - пені, 3089,50 грн. - штрафу.

Позивач обґрунтував свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. та додаткової угоди від 17.02.2014р. в частині виконання робіт в погоджені строки.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015р. у справі №904/1600/15 (суддя Соловйова А.Є.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Означене рішення вмотивовано тим, що судом встановлено неналежне виконання своїх обов'язків за договором підряду №550/13 від 26.09.2013р. саме з боку позивача, зокрема, під час виконання робіт відповідачем, позивачем обмежувався вільний доступ на об'єкт; акти виконаних робіт на суму 119757,91 грн. не були підписані позивачем у передбачений договором строк; позивачем також були порушені строки оплати виконаних робіт. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт. Крім того, суд зазначив, що додаткова угода від 17.02.2014р. до договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. не є укладеною, оскільки позивачем не подано доказів погодження чи не погодження вказаної додаткової угоди в редакції протоколу розбіжностей, з урахуванням якого ця угода підписана зі сторони відповідача, що, в свою чергу, унеможливлює нарахування та стягнення відповідних штрафних санкцій у зв'язку з її невиконанням. Під час прийняття рішення суд керувався, зокрема, нормами ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 629, 837, 854, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України тощо.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати означене рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог. Позивач вважає рішення суду прийнятим за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що у відповідності до умов Договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. Підрядник брав на себе зобов'язання своїми силами та з застосуванням власних матеріалів виконати ремонт побутових приміщень на об'єкті Замовника на протязі 90 календарних днів від дати отримання наряду-допуску, дотримуючись узгодженого сторонами графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору. Датою виконання робіт є дата підписання сторонами загального акту приймання-передачі виконаних робіт. Акт-допуск отримано 14.10.2013р., отже кінцевий строк виконання припадає на 13.01.2014р. Але, в обумовлений строк роботи були виконані частково в сумі 158989,32 грн. і це підтверджено актами виконаних робіт. Позивач також зазначає, що згідно з Додатковою угодою від 17.02.2014р. до основного договору підряду Підрядник брав на себе зобов'язання своїми силами та з застосуванням власних матеріалів виконати додаткові роботи по ремонту побутових приміщень на об'єкті Замовника на протязі 21 календарного дня від дати укладення додаткової угоди, у разі відсутності поточної заборгованості по оплаті з боку Замовника, а якщо існує прострочена заборгованість з оплати, строк виконання подовжується на час її погашення. Кінцевий строк виконання угоди припадає на 11.03.2014р. Скаржник зазначає, що в обумовлений строк роботи були виконані частково в сумі 48165,25 грн. і це також підтверджено актами виконаних робіт. Враховуючи умови договору підряду та прострочення відповідача під час виконання підрядних робіт, позивач й здійснив нарахування пені та штрафу в межах строків, встановлених ч.6 ст.232 ГК України. Стосовно перешкод з боку позивача, про які зазначено в рішенні господарського суду, скаржник вважає, що судом не враховано, що п.п.3.1.4., 3.2.4. договору підряду такий доступ забезпечується шляхом оформлення перепусток Замовником за зверненням Підрядника, в якому мають бути зазначені найменування об'єкту, обсяг виконуваних робіт, перелік заподіяного персоналу та перелік необхідної техніки. Для видачі разової або тимчасової перепустки необхідна особиста присутність особи, якій така перепустка видається та наявність документа, що дає змогу її ідентифікувати. Позивач стверджує, що відповідачу було відомо про порядок доступу на територію позивача, який є однаковим для всіх і зазначає, що на всі звернення відповідача щодо забезпечення доступу на об'єкт перепустки видавались вчасно. Щодо висновків суду про несвоєчасне підписання позивачем актів виконаних робіт, скаржник зазначає, що роботи приймались поетапно після фактичного їх виконання, акти приймання-передачі виконаного етапу передавались згідно актів приймання-передачі документації, але деякі акти не підписувались через невідповідність даних, про що здійснювалось відповідне інформування Підрядника. Скаржник також зазначає, що встановивши прострочення оплати, суд не врахував, що виконання робіт за Договором підряду, на відміну від виконання робіт за Додатковою угодою, не ставиться в залежність до строків проведення робіт, оскільки початок та завершення строків виконання підрядних робіт, визначені умовами Договору підряду, до того ж цей вид зобов'язання є забезпеченим. ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" заперечує щодо висновків суду стосовно того, що Додаткова угода від 17.02.2014р. є неукладеною та зазначає, що судом не досліджувались письмові пояснення, в яких зазначалась саме редакція з урахуванням протоколу розбіжностей і надавався договір з усіма його додатками, у тому числі і протоколом розбіжностей. Позивач наголошує, що він як Замовник був зацікавлений у якнайшвидшому виконанні робіт, з цією метою і встановлювались строки їх виконання, втім зазначені роботи виконуються більше року і до цього часу є незавершеними.

Відповідач (ТОВ "Діджилайт") у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015р. винесено у відповідності до норм матеріального права, тому просить залишити це рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач стверджує, що позивач як замовник в спірному договорі підряду своєю діяльністю/бездіяльністю не сприяв виконанню робіт у необхідні йому строки і посилається на те, що: - проектна документація була виконана неякісно та не відповідає реальному приміщенню; - позивач затягував строки узгодження та підписання додаткових робіт; - в порушення п. 3.1.1. спірного договору щодо надання підряднику вільного доступу на територію замовника для виконання робіт за умови дотримання пропускного режиму - у підрядника був відсутній вільний доступ на об'єкт для оперативного ввезення необхідних матеріалів, обладнання та інструменту; - позивачем затягувалися строки підписання актів виконаних робіт та порушувалися строки оплати; - завершення робіт було неможливим через те, що в результаті несанкціонованого відкриття представниками позивача приміщення, в якому виконувались роботи, виникло протікання і відповідачу було завдано матеріальної шкоди. Відповідач зазначає, що усі неузгоджені питання позивача відтягували строки на виконання підрядних робіт та змушували ТОВ "Діджилайт" простоювати та нести збитки. Вважає, що у зв'язку з відсутністю вини відповідача у затримці строків виконання підрядних робіт, у позивача відсутні і підстави вимагати сплати пені і штрафу. Також, зазначає, що позивачем невірно розрахована вартість невиконаних робіт: не враховані виконані, але не підписані роботи.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 20.07.2015р. та до 22.07.2015р.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, 26.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (Замовник, далі також - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" (Підрядник, далі також - відповідач) був укладений договір підряду №550/13 (надалі - Договір), за умовами пункту 1.1. якого Підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами та з застосуванням власних матеріалів виконати ремонт побутових приміщень на об'єкті Замовника, а Замовник зобов'язується прийняти виконані Підрядником роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, вартість робіт, що виконуються Підрядником в рамках цього Договору, визначена на підставі кошторисної документації та вказується в Протоколі узгодження договірної ціни, оформленим у вигляду Додатку №1 до договору, який є його невід'ємною частиною. Загальна сума Договору на момент його укладення складає 400000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 66666,67 грн.

Згідно з пунктом 2.2. Договору розрахунки за договором Замовник здійснює поетапно в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів від дати підписання сторонам поетапного/підсумкового акту приймання-передачі виконаних робіт на підставі рахунку, пред'явленого Підрядником до оплати.

Згідно з підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Договору, Замовник зобов'язався надати Підряднику вільний доступ на територію Замовника для виконання робіт за умови дотримання пропускного режиму.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Підрядник виконує роботи протягом 90 календарних днів від дати отримання наряду-допуска, дотримуючись узгодженого сторонами графіку виконання робіт, оформленого у вигляді Додатку №2, який є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 4.2. Договору, Підрядник виконує роботи на протязі 90 календарних днів від дати отримання наряду-допуску, дотримуючись погодженого сторонами графіку виконання робіт, оформленого у вигляді Додатку №2, який є невід'ємною частиною цього договору.

Приймання-передача робіт здійснюється поетапно та оформлюється двостороннім актом приймання-передачі виконаного етапу робіт.

Датою виконання робіт вважається дата підписання сторонами підсумкового акту приймання-передачі виконаних робіт.

Обов'язок складання актів покладається на Підрядника. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання від Підрядника акту зобов'язаний направити Підряднику підписаний акт або мотивовану відмову від приймання робіт. У випадку, якщо Підрядник протягом вказаного строку не отримав від Замовника підписаний акт або Замовник не надав мотивовану відмову, то в день закінчення вказаного строку поетапний/підсумковий акт вважається прийнятим без зауважень.

В пункті 7.2. Договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання робіт Підрядник сплачує на користь Замовника пеню в розмірі 0,1% від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день прострочення. У випадку порушення з вини Підрядника строків виконання робіт більш ніж на 5 календарних днів Підрядник сплачує на користь Замовника штраф в розмірі 5% від загальної вартості робіт.

Договір вступає в силу від дати його укладення, вказаної в преамбулі договору в правому верхньому куті, та діє до 31.03.2014р., але в будь якому випадку в частині фінансових зобов'язань Замовника - до повного їх виконання, в частині гарантійних зобов'язань Підрядника - до закінчення гарантійного строку (пункт 10.1. договору).

В матеріалах справи наявна кошторисна документація до договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. (а.с. 59-86 т. 1), яка була складена за станом на 10-12 вересня 2013 року

У додатку №2 до Договору підряду №550 від 26.09.2013р. сторони узгодили графік виконання робіт, визначивши, що пуско-налагоджувальні роботи та здача об'єкта в експлуатацію відбудуться з 57 по 90 день (а.с. 13а т. 1).

Акт-допуск №3 отримано відповідачем 14.10.2013р. (а.с. 13 т. 1).

Відтак за умовами вказаного Договору підрядні роботи повинні бути виконані в строк до 11.01.2014р.

У цей період часу між сторонами були підписані наступні акти виконаних робіт:

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2013 року на суму 6797,88 грн. - дата підписання 12.11.2013р.;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за листопад 2013 року на суму 32530,66 грн. - дата підписання 19.11.2013р.;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №3 за грудень 2013 року на суму 19793,89 грн. - дата підписання 04.12.2013р.

17.02.2014р. між позивачем (Замовник) та відповідачем (Підрядник) була підписана Додаткова угода до Договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. (Додаток №4 до Договору), відповідно до пункту 1 якої, в порядку та на умовах, визначеними Договором підряду №550/13 від 26.09.2013р., Підрядник бере на себе зобов'язання власними силами та з використанням власних матеріалів виконати додаткові роботи по ремонту побутових приміщень в будівлі ремонтно-механічного цеху Замовника, а Замовник зобов'язується прийняти виконані Підрядником додаткові роботи та сплатити їх вартість.

Відповідно до пункту 3 вказаної Додаткової угоди, вартість робіт, що виконуються Підрядником в рамках цієї Додаткової угоди, визначена на підставі кошторисної документації та зазначається в протоколі узгодження договірної ціни, оформленим у вигляді Додатку №5 до Договору, та є невід'ємною частиною даної Додаткової угоди.

Згідно з пунктом 4 Додаткової угоди, загальна сума Договору з урахуванням даної Додаткової угоди збільшується на 61790,00 грн., в тому числі, сума ПДВ (20%) - 10298,33 грн.

Пунктом 5 Додаткової угоди передбачено, що Підрядник виконує роботи, які є предметом Додаткової угоди, протягом 21 календарного дня від дати укладення Додаткової угоди.

Розрахунки по Додатковій угоді Замовник здійснює поетапно в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів від дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаного етапу робіт на підставі рахунку, пред'явленого Підрядником до оплати (пункт 6 Додаткової угоди).

Зазначена Додаткова угода підписана обома сторонами та скріплена їх печатками, але зі сторони підрядника із застереженням: "Підписана з урахуванням протоколу розбіжностей від 17.02.2014".

У протоколі розбіжностей до Додаткової угоди від 17.02.2014р. відповідач запропонував викласти пункт 5 умов цієї угоди в такій реакції: "підрядник виконує роботи, які є предметом даної Додаткової угоди, протягом 21 (двадцяти одного) робочого дня від дати укладення даної Додаткової угоди, в разі відсутності поточної заборгованості по оплаті зі сторони Замовника. В разі, якщо існує прострочена заборгованість по оплаті, строк виконання продовжується на час її погашення.".

Матеріали справи свідчать, що вказаний протокол розбіжностей до Додаткової угоди від 17.02.2014р. зі сторони Замовника (позивача) не підписаний, протокол узгодження цих розбіжностей між сторонами не складений, але, як випливає із пояснень позивача, ця додаткова угода прийнята ним до виконання на умовах, які запропоновані Підрядником (відповідачем).

У період часу після 11.01.2014р. між сторонами були підписані:

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №4 за квітень 2014 року на суму 99866,89 грн. - дата підписання Підрядником не зазначена, дата внесення в реєстр Замовником - 24.04.2014р.,

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за квітень 2014року (додаткові роботи) на суму 48165,28 грн. - дата підписання Підрядником не зазначена, дата внесення в реєстр Замовником - 24.04.2014р.

На підтвердження виконання робіт відповідачем наданий до матеріалів судової справи:

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за 2015 рік на суму 113142,32 грн. - дата підписання Підрядником 23.04.2015р., підпис Замовника відсутній;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за 2015 рік на суму 6615,59 грн. - дата підписання Підрядником 23.04.2015р., підпис Замовника відсутній.

Таким чином, на час розгляду даної справи судом обсяг прийнятих позивачем у відповідача робіт становить суму 207154,60 грн., а обсяг робіт, які вважаються виконаними за твердженням відповідача, становить суму 326912,51 грн., що не відповідає обсягу робіт обумовленому в договорі підряду та вказує на їх не завершення.

Як вказує позивач в своїй позовній заяви, відповідач свої зобов'язання виконував неналежним чином з порушенням строків та обсягів виконання робіт, що, на думку позивача, тягне за собою застосування до спірних правовідносин положень пункту 7.2. Договору у вигляді нарахування та стягнення з відповідача пені 0,1% за кожен день прострочення вартості невиконаних в обумовлений строк робіт та штрафу 5% від загальної вартості робіт.

Так, позивач, з урахуванням уточнень до позовної заяви №19-380 від 19.03.2015р. (а.с. 44 т. 1) рахує, що:

- відповідач на протязі жовтня-грудня 2013 року виконав підрядні роботи на загальну суму 59122,43 грн., а в квітні 2014 року на загальну суму 99866,89 грн.;

- вартість невиконаних в строк робіт за договором підряду спочатку становила 340877,57 грн., а згодом - 241010,68 грн.;

- крім того, в межах Додаткової угоди від 17.02.2014р. до договору підряду відповідач мав виконати додаткові роботи, вартість яких була визначена в сумі 61790,00 грн.;

- сума пені за прострочення виконання робіт за Договором підряду за період з 01.03.2014р. по 14.07.2014р. складає: 241010,68 грн. х 0,1%/100% х 136 дн. = 32777,45 грн.;

- сума пені за прострочення виконання робіт за Додатковою угодою від 17.02.2014р. до Договору підряду за період з 11.03.2014р. по 08.09.2014р. складає: 13624,72 грн. х 0,1%/100% х 181 дн. = 2466,07 грн.;

- розмір штрафу за прострочення виконання робіт за Додатковою угодою від 17.02.2014р. до Договору підряду складає: 61790,00 грн. х 5%/100% = 3089,50 грн.

Таким чином, загальний розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача грошових сум неустойки становить: 35243,52 грн. - пені (32777,45 грн. + 2466,07 грн.) та 3089,50 грн. - штраф, а всього 38333,02 грн.

Причиною виникнення спору у даній справі стали питання про право позивача та відповідно про обов'язок відповідача сплатити неустойку (пеню та штраф) за порушення строків виконання підрядних робіт, а також питання про наявність обставин, які можуть слугувати підставою для звільнення підрядника від відповідальності чи зменшення обсягу його відповідальності за порушення умов договору підряду відносно строків здачі виконаних робіт.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції у вирішенні даного спору полягають в наступному.

Договір, на підставі якого виникли зобов'язання сторін, за правовою природою є господарським договором підряду.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, права та обов'язки позивача та відповідача, як сторін за вказаним договором підряду, визначаються насамперед виходячи із умов (пунктів), визначених ними та погодженими безпосередньо у тексті цього договору, а також регулюються нормами цивільного та господарського законодавства, зокрема про підряд, як вид зобов'язань.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частина 1 ст. 317 Господарського кодексу України визначає, що будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Частина 2 ст. 317 Господарського кодексу України встановлює, що для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджу вальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Частина 1 ст. 846 Цивільного кодексу України визначає, що строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Положення ч. 1 ст. 850 Цивільного кодексу України встановлюють правило, за яким замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи.

Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору (ч. 2 ст. 850 Цивільного кодексу України).

Стаття 851 Цивільного кодексу України встановлює, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Стаття 853 Цивільного кодексу України містить положення, які встановлюють обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником.

Так, частина 1 ст. 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання (ч. 6 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відмовляючи у позові місцевий господарський суд виходив із того, що ним було встановлено неналежне виконання своїх обов'язків за договором підряду №550/13 від 26.09.2013р. саме з боку позивача, зокрема, під час виконання робіт відповідачем, позивачем обмежувався вільний доступ на об'єкт; акти виконаних робіт на суму 119757,91 грн. не були підписані позивачем у передбачений договором строк; позивачем також були порушені строки оплати виконаних робіт. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт.

Колегія суддів погоджується, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем були порушені строки оплати виконаних робіт.

Так, оплата за актом виконаних робіт від 19.11.2013р. на суму 32530,66 грн. була здійснена Позивачем 04.03.2014р., тобто через 104 календарних днів, в той час, як відповідно до п.2.2. Договору, оплата мала бути виконана 04.01.2014р.; оплата за актом виконаних робіт від 04.12.2013р. була здійснена 04.03.2014р., тобто через 90 календарних днів, в той час, як період, протягом якого мала бути здійснена оплата скінчився 18.01.2014р.; оплата за актом виконаних робіт від 28.04.2014р. на суму 99866,89 була здійснена Позивачем 20.08.2014р., тобто через 114 календарних днів, в той час, як оплата мала бути здійснена до 12.06.2014р.; оплата за актом виконаних робіт від 29.04.2014р. на суму 48165,28 грн. була здійснена Позивачем 12.08.2014р., тобто через 106 календарних днів, в той час, як оплата мала бути здійснена в строк до 12.06.2014р.

Однак, аналіз вищенаведених положень цивільного та господарського законодавства вказує на відсутність спеціальних правових норм, які б надавали право підряднику у односторонньому порядку змінювати строки виконання підрядних робіт або зупиняти роботи у зв'язку із порушенням замовником своїх зобов'язань з оплати окремих етапів роботи.

Досліджуючи умови договору, зокрема пункти 1.1., 2.2., 3.1.1., 3.1.5., 3.2.3., 4.1., 4.4., 6.1., 7.1.-7.3., колегія суддів встановила, що обсяг і характер робіт, які виконуються в межах вказаного договору підряду, визначається на підставі кошторисної документації; розрахунки за виконані роботи по цьому договору Замовник здійснює поетапно на протязі 45 календарних днів від дати підписання поетапного/підсумкового акта приймання-передачі виконаних робіт на підставі рахунку, пред'явленого Підрядником до оплати. Будь-яких застережень щодо наявного у підрядника права призупинення підрядних робіт чи перенесення строків виконання підрядних робіт у зв'язку з якими-небудь обставинами, як от: обмеженням у вільному доступі чи недопущенням на об'єкт працівників підрядника, перешкодами у завезенні на об'єкт обладнання та матеріалів, несвоєчасним підписанням актів виконаних робіт та несвоєчасною оплатою окремих етапів підрядних робіт тощо - умови вказаного договору підряду не містять.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт не дотримання (порушення) позивачем (Замовником) строків оплати окремих етапів підрядних робіт, однак колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивача, що це не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків виконання робіт.

Щодо умов п. 5 Додаткової угоди від 17.02.2014 до Договору №550/13 від 26.09.2013р., які передбачають право Підрядника на продовження строку виконання робіт в разі, якщо наявна прострочена заборгованість по оплаті, на час її погашення, то враховуючи на не дотримання сторонами загального порядку укладання договорів та внесення змін до договору, встановлених ст.ст. 181 та 188 Господарського кодексу України, колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, що означена додаткова угода не є укладеною, що, в свою чергу, не надає відповідачу (Підряднику) права на продовження строків виконання робіт до моменту погашення позивачем (Замовником) простроченої заборгованості по оплаті вже виконаних та зданих робіт, а для позивача (Замовника) унеможливлює нарахування та стягнення відповідних штрафних санкцій у зв'язку з її невиконанням.

Щодо решти доводів відповідача про існування обставин, які вказують на відсутність його вини у порушенні строків виконання підрядних робіт, то вони відхиляються судом апеляційної інстанції, виходячи із такого.

Згідно ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України).

У даному спорі особою, яка, на твердження позивача, порушила зобов'язання щодо строків виконання підрядних робіт, - є відповідач. Тому саме на відповідача у даній справі покладається обов'язок доводити відсутність своєї вини в порушенні взятих ним зобов'язань в частині строків виконання підрядних робіт за вказаним договором підряду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 320 Господарського кодексу України, підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити - лише у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими. Тобто, внаслідок дій чи бездіяльності замовника мають утворитися суттєві перешкоди, які можуть бути підставою для зупинення розпочатої роботи.

Як обумовили сторони у п. 3.1.1. договору підряду, позивач, як Замовник, взяв на себе зобов'язання надати Підряднику вільний доступ на територію Замовника для виконання робіт при умові дотримання пропускного режиму.

За умовами п. 3.1.4. договору підряду, позивач (Замовник) зобов'язався своєчасно оформляти всі документи, що забезпечують вихід персоналу Підрядника на об'єкт Замовника у вихідні дні на підставі поданої Підрядником письмової заявки.

Зі своєї сторони відповідач (Підрядник) зобов'язався не пізніше, ніж за два робочих дні подавати Замовнику письмову заявку на виконання робіт у вихідні дні, яка містить наступну інформацію: найменування об'єкту, обсяг виконуваних робіт, перелік задіяного персоналу і перелік необхідної техніки.

Таким чином, визначаючи в момент укладання договору строки виконання підрядних робіт обидві сторони мали можливість заздалегідь враховувати на особливі умови доступу Підрядника на об'єкт підрядних робіт.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив із того, що під час виконання робіт відповідачем, йому позивачем постійно чинились перешкоди, що виражалося у обмеженні вільного доступу на об'єкт, в підтвердження чого Відповідачем надано відповідні листи №536 від 10.01.2014р. (а.с. 114 т. 1), №173 від 31.03.2014р. (а.с. 117 т. 1), №247 від 23.05.2015р. (а.с. 118 т. 1).

Дослідивши ці докази колегія суддів встановила, що із згаданих листів відповідача на адресу позивача вбачається, що у відповідача дійсно мали місце певні труднощі в організації та виконанні підрядних робіт згідно узгоджених графіків, пов'язані із завезенням обладнання та матеріалів, потраплянням на об'єкт окремих працівників відповідача та залучених сторонніх осіб, пов'язані насамперед із необхідністю дотримуватися встановленого на підприємстві пропускного режиму. Однак при цьому відповідачем не наведено фактів та не надано будь-яких конкретних доказів, що до спливу строку виконання будівельних робіт (11.01.2014р.) певні дії позивача у певному місці та у певний день мали навмисний характер, спрямований на перешкоджання відповідачу у виконання означених підрядних робіт, та спричинили зупинення робіт на певний період часу, який може бути врахований у загальний строк виконання робіт - для його продовження.

Тому колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивача про те, що ці докази не підтверджують, що під час виконання робіт відповідачем, йому постійно чинились перешкоди з боку позивача, що виражалось у обмеженні вільного доступу на об'єкт.

Враховує колегія суддів також на те, що відповідач мав надати докази, що саме у період часу з 14.10.2013р. (дати отримання акту-допуску №3) та до 11.01.2014р. (дати закінчення робіт за договором підряду) мало місце порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими. А щодо дій Замовника, які мали місце поза визначеним сторонами терміном для виконання підрядних робіт, то вони впливають лише визначення термінів зупинення або закінчення строку для нарахувань штрафних санкцій.

Натомість, усі згадані листи надсилались відповідачем на адресу позивача після порушення строків закінчення робіт.

Відтак надані відповідачем докази (лист вих. №364 від 21.08.2014р., акт про відкриття побутових приміщень від 22.08.2014р., лист вих. №412 від 27.10.2014р. - а.с. 24-26 т. 2) про обставини, які мали місце в період з 18.07.2014р. по 25.07.2014р., зокрема, залиття приміщень, в яких проводилися підрядні роботи, та крадіжка належних відповідачу інструментів та обладнання, які знаходились на об'єкті, де проводилися підрядні роботи, не спростовують факту порушення відповідачем строку завершення робіт, оскільки мали місце вже після спливу строку дії договору, тобто після 01.03.2014р.

Як вказував відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (а.с. 92-95 т. 1), зважаючи на те, що договірна ціна складалась виключно з інформації (дефектних відомостей) позивача, після початку робіт виникли питання, для вирішення яких був направлений лист №318 від 08.10.2014р. (а.с.113 т. 1), а також були проведені на об'єкті зустрічі представників позивача і відповідача, за результатами яких був складений акт з додатковим об'ємом робіт, який був направлений позивачу на узгодження 01.11.2013р. Протягом 2,5 місяців, з момент узгодження виконання додаткових робіт, без яких неможливо було продовження виконання основних робіт, не була погоджена і підготовлена Додаткова угода, і підрядник не мав змоги виконати взяті на себе зобов'язання за договором, про що була надана письмова відповідь - лист №536 від 10.01.2014р. (а.с. 114 т. 1) на лист замовника б/н, прийнятий 10.01.2014р. Така Додаткова угода була підписана лише 17.02.2014р.

Також, відповідач вказував, що зі сторони Замовника мало місце затягування строків підписання актів виконаних робіт: Акти виконаних робіт, передані 27.10.2014р. на підписання Замовнику, навіть після приведення їх до виду узгодженого представниками позивача, досі не підписані. Також 10.03.2015р. позивачу були направлені поштою акти на суму 119757,91 грн. (змінені і доповнені виконаними роботами), але і на цей час ці акти не підписані. Вважає, відмову позивача (Замовника) від підписання цих актів неправомірною, та вважає, що згідно з п. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, ці акти хоча і підписані односторонньо тільки відповідачем (Підрядником), вони мають юридичну силу, про що на актах зроблений відповідний надпис.

Досліджуючи ці доводи відповідача, колегія суддів встановила, що дійсно в матеріалах справи наявні: Акти приймання-передачі документації вих. №414 від 27.10.2014р. та №415 від 27.10.2014р. (а.с. 27-28 т. 2), які прийняті зі сторони позивача головним механіком Дерило А.В., а також копія Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 на суму 113142,32 грн. від 23.04.2015р. (а.с. 136-139 т. 1) та копія Акту приймання виконаних будівельних робіт №2 на суму 6615,59 грн. від 23.04.2015р. (а.с. 142-144 т. 1), які підписані лише зі сторони відповідача (підрядника). Проте колегією суддів відхиляються ці докази, як недопустимі, з огляду на те, що частина зазначених у вказаних актах підрядних робіт була пред'явлена відповідачем до здачі у жовтні 2014 року, а решта робіт лише у квітні 2015 році, тобто поза строками дії договору підряду із значним порушенням строків виконання цих робіт, а до того ж вартість цих робіт не впливає на розмір нарахованої неустойки (пені), оскільки ці роботи не пред'являлись відповідачем для їх прийняття позивачем до 14.07.2014р., тобто в межах застосованого для розрахунку пені спірного періоду.

З викладеного вище вбачаються підстави, встановлені у п. 3 ч. 1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України, для повного скасування оскаржуваного рішення, оскільки має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, про відмову у позові через відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання робіт, фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 322 Господарського кодексу України, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором підряду на капітальне будівництво винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні збитки (зроблені другою стороною витрати, втрату, або пошкодження її майна, неодержані доходи, в сумі, не покритій штрафними санкціями, якщо інший порядок не встановлено законом.

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлює порядок застосування штрафних санкцій, згідно з яким, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки позивача, колегія суддів вважає, що визначення позивачем датою для початку обрахування початку прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо строків завершення підрядних робіт за договором 01.03.2014р. - дату, до якої сторони встановили загальний строк дії договору, а не 11.01.2014р. - дату, спливу 90 денного терміну за графіком виконання робіт, та визначення базою для нарахування пені суму 241010,68 грн., яка є меншою, ніж дійсна вартість обсягу підрядних робіт на початок періоду цих нарахувань, - не порушують прав відповідача, тому ці розрахунки приймаються судом, а вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 32777,45 грн. пені слід визнати законними та обґрунтованими.

Решту нарахувань пені та штрафу слід визнати безпідставними та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимоги в цій частині, оскільки такі нарахування були здійсненні позивачем, виходячи із умов додаткової угоди від 17.02.2014р. до договору підряду №550/13 від 26.09.2013р., щодо якої суд дійшов висновку про її неукладення.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу відповідача належить задовольнити частково, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати повністю, прийнявши нове рішення, яким в частині про стягнення суми 32777,45 грн. за прострочення виконання робіт за договором підряду №550/13 від 26.09.2013р. за період з 01.03.2014р. по 14.07.2014р. - позовні вимоги задовольнити, а у стягненні суми 2466,07 грн. пені за прострочення виконання робіт за Додатковою угодою від 17.02.2014р. до Договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. за період з 11.03.2014р. по 08.09.2014р. та суми 3089,50 грн. штрафу за прострочення виконання робіт за Додатковою угодою від 17.02.2014р. до Договору підряду №550/13 від 26.09.2013р. - відмовити, як необґрунтованих.

У відповідності до приписів ст. 49 та п. 10 ч. 2 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із повним скасуванням означеного судового рішення та частковим задоволенням позовних вимог понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн. (за подання позовної заяви) та у сумі 913,50 грн. (за подання апеляційної скарги) підлягають новому розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (85,58%) та відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015р. у справі №904/1600/15 - скасувати повністю.

Прийняти нове рішення:

«Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" суму 32777 грн. 45 коп. пені, 2345 грн. 34 коп. витрат на судовий збір.

В решті позовних вимог відмовити».

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено - 27.07.2015р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов