РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015Справа №910/12458/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Злагода»
простягнення 56 187,39 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Дейнека О.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Кільбурт Д.М. - представник за довіреністю;

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЕРША» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Злагода» про стягнення 56 187,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору доручення №3.1835.05.13 А від 20.05.2013 р., позивач зазнав реальних збитків у розмірі 46 687,39 грн., у зв'язку з чим відшкодування таких збитків має покладатися на відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 9 500,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.06.2015 р.

19.06.2015 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував повністю з огляду на недоведеність позивачем його вини у заподіянні завданих збитків.

В судовому засіданні 19.06.2015 р. судом оголошувалась перерва на 03.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2015 р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 29.07.2015 р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, через канцелярії подав додаткові письмові пояснення по справі, в яких проти викладеної відповідачем позиції у відзиві на позовну заяву заперечував повністю, позовні вимоги просив суд задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував повністю з огляду на недоведеність позивачем наявності всіх обставин, з якими приписи чинного законодавства України пов'язують можливість стягнення збитків.

В судовому засіданні 29.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2013 р між ПАТ «СК «Перша» (страховик) та ПАТ «СК «Злагода» (агент) було укладено договір доручення про надання агентських послуг зі страхування №3.1835.05.13 А (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору страховик доручає, а агент бере на себе обов'язки з надання фізичним та юридичним особам страхових послуг шляхом укладання договорів міжнародного страхування «Зелена картка» від імені та за дорученням страховика.

Згідно з п. 1.2 Договору страховик уповноважує агента укладати від імені та за дорученням страховика договори міжнародного страхування «Зелена картка» і видавати страхові поліси.

За змістом п. 3.1 Договору агент одержує бланки договорів страхування, зразки форм звітів та інші документи, зокрема, бланки суворої звітності за довіреністю у відповідального працівника страховика за актом із зазначенням найменувань отриманих документів, їх кількості, номерів документів. Документами, зокрема, бланки договорів страхування, видаються агенту за умови відсутності заборгованості перед страховиком.

Із пояснень позивача вбачається, що на виконання умов Договору ним було передано відповідачу бланк полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» №UA144/9538188.

13.02.2014 р. на території Російської Федерації сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Toyota, реєстраційний номер Н8694В102, та автомобіля Volvo, реєстраційний номер 34VR3986.

При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volvo, реєстраційний номер 34VR3986, була застрахована згідно полісу №UA144/9538188, і на підставі вказаного полісу позивачем було відшкодовано потерпілій особі шкоду у розмірі 2 885,50 Євро, що підтверджується платіжним дорученням №03148 від 23.06.2014 р.

Листом №8/4-13/9768/14/144/RUS від 08.05.2014 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило позивача про те, що згідно наданої позивачем копії полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» №UA144/9538188, застрахованим транспортним засобом значиться автомобіль BMW, реєстраційний номер АН3088НА, що може свідчити про фальсифікацію страхового документу.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконання відповідачем зобов'язань за Договором в частині підробки бланку страхового документу, у зв'язку з чим позивач вказує на обов'язок відповідача відшкодувати завдані збитки у розмірі 46 687,39 грн., що еквівалентно 2 885,50 Євро.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 614 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень (стаття 33 Господарського процесуального Кодексу України).

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення шкоди у вигляді неодержаного прибутку, обґрунтувати її розмір, довести безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виявилися у фальсифікації полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» №UA144/9538188, ним були сплачені грошові кошти на користь потерпілого внаслідок неправомірних дій особи, яка не була застрахована за таким договором (полісом).

Відповідно до п. 6.5 Договору якщо на одержаному агентом за актом від страховика бланку договору страхування скоєно агентом підробку договору страхування, за яким стався страховий випадок, агент повністю відшкодовує страховику суму страхового відшкодування/страхової виплати та усі інші витрати, пов'язані з таким страховим випадком (а саме документально підтверджені витрати, пов'язані з санкціями з боку МТСБУ, відшкодування шкоди, завданої іншим страховикам (якщо втрачені бланки належали їм), можливими судовими процесами, відрядженнями, експертизами тощо).

Таким чином, вказаним пунктом Договору сторони передбачили обов'язок відповідача відшкодувати завдані збитки та інші витрати, у випадку скоєння ним підробки договору страхування.

Положеннями статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд відзначає, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода -наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

При цьому, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В той же час суд відзначає, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження як факту здійснення підробки полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» №UA144/9538188, так і неправомірних дій та вини відповідача у вчиненні такого правопорушення.

Наявний в матеріалах справи лист Моторного (транспортного) страхового бюро України №8/4-13/9768/14/144/RUS від 08.05.2014 р. не приймається судом в якості доказу обставин фальсифікації відповідачем вказаного полісу, оскільки такий лист містить лише припущення уповноваженої особи МТСБУ про можливу фальсифікації страхового документу, а не доводить факт здійснення таких дій відповідачем.

Більш того, відповідно до п. 3.1 Договору агент одержує бланки договорів страхування, зразки форм звітів та інші документи, зокрема, бланки суворої звітності за довіреністю у відповідального працівника страховика за актом із зазначенням найменувань отриманих документів, їх кількості, номерів документів. Документами, зокрема, бланки договорів страхування, видаються агенту за умови відсутності заборгованості перед страховиком.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази передання позивачем відповідачу спірного бланку полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» №UA144/9538188, а саме акти приймання-передачі.

При цьому, наявний в матеріалах справи реєстр укладених договорів страхування №29/28 не може бути прийняти судом як належний доказ, оскільки містить лише відбиток печатки позивача у справі, та підписи невстановлених осіб без визначення прізвищ та посад таких осіб.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, позивачем не доведено суду наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача (зокрема, протиправної поведінки, вини та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками), що виключає можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 46 687,39 грн., що еквівалентно 2 885,50 Євро.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача збитків у зв'язку з недоведеністю позивачем вини відповідача у вчиненні правопорушення, підстави для задоволення позову в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 9 500,00 грн. у суду відсутні.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог з викладених у позові Товариства правових підстав необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.08.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко