ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.07.15р. Справа № 904/5841/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Н" (м. Новомосковськ, Дніпропетровської області)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (м. Новомосковськ, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором № 138 оренди (найму) нежитлових приміщень від 19.09.2013 у загальному розмірі 29 146 грн. 91 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: Богданова А.А. - представник (довіреність № 2 від 01.07.2015)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр Н" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість за договором № 138 оренди (найму) нежитлових приміщень від 19.09.2013 у загальному розмірі 29 146 грн. 91 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 21 481 грн. 15 коп. - основний борг;

- 3 207 грн. 85 коп. - пеня;

- 4 283 грн. 29 коп. - інфляційні втрати;

- 174 грн. 62 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 138 оренди (найму) нежитлових приміщень від 19.09.2013 в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів та відшкодування витрат на комунальній послуги за період з січня 2015 року по травень 2015 року. За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 5.8. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в загальному розмірі 3 207 грн. 85 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за весь період прострочення у загальному розмірі 4 283 грн. 29 коп. та 3% у сумі 174 грн. 62 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 29.07.2015.

Від позивача 21.07.2015 надійшла заява, в якій він просить суд припинити провадження у справі, у зв'язку з тим, що відповідач погасив суму основного боргу у розмірі 21 481 грн. 15 коп. На підтвердження вказаної оплати позивачем долучено до матеріалів справи банківську виписку.

У судове засідання 29.07.2015 з'явився представник позивача.

У судовому засіданні 29.07.2015 представник позивача підтримав заяву про припинення провадження у справі.

Крім того, представником позивача подана заява від 29.07.2015, в якій він відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 3 207 грн. 85 коп. пені, 4 283 грн. 29 коп. інфляційних втрат, 174 грн. 62 коп. 3% річних. Крім того, у вказаній заяві позивач просить суд залишити витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп. на позивачеві, оскільки сума судового збору була також відшкодована відповідачем.

У судове засідання 29.07.2015 представник відповідача не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав, з приводу чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.07.2015, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 49/139, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача.

При цьому, конверт з ухвалою суду від 06.07.2015 було повернуто 23.07.2015 за зворотною адресою з довідкою Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" від 22.07.2015 "за закінченням терміну зберігання".

Так, слід зазначити, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвала суду від 06.07.2015 була надіслана сторонам у справі завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Так, господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду від 06.07.2015 була надіслана на адресу відповідача, яка підтверджена Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.07.2015 та неотримана відповідачем внаслідок його недобросовісної поведінки, що полягає у незабезпеченні вчасного отримання поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Н" (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар, відповідач) було укладено договір № 138 оренди (найму) нежитлових приміщень (далі - договір) (а.с.19-23), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове оплатне користування (оренду) на умовах, викладених в договорі та додатках до нього, приміщення в торговому центрі загальною площею 12,0 кв.м., детальна характеристика якого наведена в пункті 1.2. договору (пункт 1.1. договору).

У пункті 2.1. договору сторони узгодили, що строк оренди приміщення за договором закінчується 01.01.2014. Строк оренди починається з дати підписання акту приймання-передачі приміщення в оренду (додаток до договору оренди).

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору № 138 оренди (найму) нежитлових приміщень від 19.09.2013, виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір оренди є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме: майново-господарських зобов'язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, в період з 31.01.2015 по 31.05.2015 відповідачем орендні платежі а також компенсація комунально-експлуатаційних послуг у повному обсязі не вносилися, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 21 481 грн. 15 коп. Так, відповідачем було лише частково оплачено комунальній послуги за січень 2015 року в сумі 571 грн. 40 коп., а також орендну плату за січень 2015 року в сумі 4 000 грн. 00 коп. Вказане і було причиною спору.

При цьому, від позивача 21.07.2015 надійшло клопотання (вх.суду 47302/15 від 21.07.2015), в якому він просить суд припинити провадження у справі, у зв'язку з тим, що відповідач погасив суму основного боргу у розмірі 21 481 грн. 15 коп. На підтвердження вказаної оплати позивачем долучено до матеріалів справи банківську виписку (а.с.74).

Так, перевіривши повноваження особи, яка підписала клопотання (представник Богданова А.А.) на вчинення таких дій, суд дійшов висновку, що представник, відповідно до довіреності № 2 від 01.07.2015, наділений таким правом (а.с.64).

Так, згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, представником позивача подана заява від 29.07.2015 (вх.суду 49421/15 від 29.07.2015), в якій він відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 3 207 грн. 85 коп. пені, 4 283 грн. 29 коп. інфляційних втрат, 174 грн. 62 коп. 3% річних. Крім того, у вказаній заяві позивач просить суд залишити витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп. на позивачеві, оскільки сума судового збору була також відшкодована відповідачем.

Так, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву - Богданова А.А., на вчинення таких дій, суд дійшов висновку, що дана відмова не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів та приймає її.

Отже, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення 3 207 грн. 85 коп. пені, 4 283 грн. 29 коп. інфляційних втрат, 174 грн. 62 коп. 3% річних та припинити провадження у справі в цій частині на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Отже, перелік підстав повернення сплачених сум судового збору є вичерпним та у їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України).

Дана позиція викладена також у пункті 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача. При цьому, в клопотанні (вх. суду 49421/15 від 29.07.2015) позивач зазначає, що витрати по сплаті судового збору були відшкодовані відповідачем, а отже підстави для стягнення 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору у суду відсутні.

Керуючись пунктами 1-1, 4 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/5841/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Н" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 138 оренди (найму) нежитлових приміщень у загальному розмірі 29 146 грн. 91 коп. припинити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Фещенко