РІШЕННЯ

28.07.2015Справа №910/11264/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/11264/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», м. Київ,

про стягнення 104 172,98 грн.,

за участю представників:

позивача - Славський М.Г. (довіреність від 03.03.2015 № 573/18);

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - ПАТ «УСК «Гарант-Авто») про стягнення 104 172,98 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 (суддя Пригунова А.Б.) порушено провадження у справі № 910/11264/15 та призначено до розгляду на 10.06.2015.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 05.06.2015 Кривенко О.М. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/11264/15, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя суддею Пригуновою А.Б.

В результаті повторного автоматичного розподілу справу № 910/11264/15 було передано на розгляд судді Трофименко Т.Ю.

08.06.2015 позивач подав суду супровідний лист до якого додано документи для долучення до матеріалів справи.

08.06.2015 позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 50 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 суддя Трофименко Т.Ю. прийняла справу № 910/11264/15 до свого провадження та призначила судовий розгляд на 06.07.2015.

09.06.2015 Господарський суд міста Києва надіслав судовий запит до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

22.06.2015 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь від 18.06.2015 № 7/2-28/17349 на судовий запит.

Розпорядженням від 02.07.2015 № 04-23/854 Керівника апарату Кривенко О.М. було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/11264/15, у зв'язку з тривалим лікарняним судді Трофименко Т.Ю.

В результаті повторного автоматичного розподілу справу № 910/11264/15 було передано на розгляд судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 суддею Курдельчуком І.Д. було прийнято справу № 910/11264/15 до свого провадження.

В судовому засіданні 06.07.2015 судом було встановлено, що уточнення позовних вимог, в яких сума позову зменшується із 104 172,98 грн. до 50 000 грн., підписана представником за довіреністю від 26.11.2014 № 3684/18 Каплею Аліною Сергіївною.

Разом з тим, вказана довіреність містить застереження про те, що представник має право збільшення позовних вимог без права зменшення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 розгляд справи було відкладено на 28.07.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

Відповідно до пункту 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Згідно з пунктом 3.11 Постанови № 18 ГПК України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Таким чином, подане позивачем 08.06.2015 уточнення позовних вимог по суті є заявою про зменшення.

Оскільки, вказане клопотання підписано особою, яка не наділена повноваженнями на зменшення позовних вимог, то підстав для його задоволення та прийняття немає.

Представник позивача у судовому засіданні 28.07.2015 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання 28.07.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 Постанови № 18 зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2013 ПАТ «СК «АХА Страхування» (страховик) та Вітохіною Оленою Олексіївною (далі - Вітохіна О.О.; страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2332305/05АВ (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «Вольво» державний № АХ2061ЕА.

21.02.2014 о 15 год. 25 хв. у м. Києві на вулиці Л.Гавро, 20 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «Вольво» та автомобіля «Деу» (державний № АА8518ОВ) під керуванням Шпака С.В., в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Шпаком С.В. вимог пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 31.03.2014 зі справи № 756/3525/14-п Шпака С.В. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн.

04.03.2014 позивачем від страхувальника отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

24.03.2014 та 16.04.2014 ПАТ «СК «АХА Страхування» складено страхові акти № 1.001.14.03064/VESKO8549 та № 1.001.14.03064/VESKO11554, розрахунки страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 104 172,98 грн. (97 176,33 грн. +6 996,65 грн.).

На підставі зазначеного страхового акта позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 104 172,98 грн. (що підтверджується платіжними дорученнями від 26.03.2014 № 98019 на суму 97 176,33 грн. та від 18.04.2014 № 103526 на суму 6 996,65 грн.).

22.04.2014 фізичною особою-підприємцем Ковтуном Володимиром Ігоревичем (сертифікат від 18.04.2011 № 11723/11) складено звіт № 245/14 про оцінку автомобіля «Вольво», відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Вольво», становить 106 542,20 грн.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «Део» як страхувальника на момент ДТП була застрахована відповідачем за полісом № АС/5393284, за якими ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 0 грн.

Отже, сума страхового відшкодування, яка має бути сплачена відповідачем на користь позивача складає 50 000 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

16.02.2015 ПАТ «СК «АХА Страхування» надіслало відповідачу вимогу № 2739/03064/УБК, в якій просило перерахувати страхове відшкодування в порядку регресу.

Відповідач залишив вказаний лист без відповіді та належного реагування, страхове відшкодування в порядку регресу не сплатив.

Позивач заявив та просив суд стягнути страхове відшкодування у сумі 104 172,98 грн. без врахування ліміту відповідальності за шкоду майну, передбачену полісом відповідача.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру на суму 104 172,98 грн., проте судовий збір сплачено у сумі - 1 827 грн.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 №80-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.01.2015 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 218 грн.

Позивачем не доплачено судовий збір у сумі 256,46 грн. (2 083,46 грн. (2% від 104 172,98 грн.) - 1 827 грн.), а тому вказана сума підлягає стягненню в доход державного бюджету України.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний код: 16467237) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 20474912): 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 000 (одну тисячу) грн. судового збору.

3. У решті позову відмовити.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 20474912) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 256 (двісті п'ятдесят шість) грн. 46 коп. недоплаченого судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 03.08.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук