РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №926/882/15

За позовомВідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці
До Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" в особі філії Публічного акціонерного товариства "КБ "Надра" Чернівецьке Регіональне управління
простягнення коштів у сумі 11 124,34 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Представники:
від позивача - Мельниченко І.В., за довіреністю;
від відповідача - не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про стягнення 11 124,34 грн. за договором №55 про співробітництво щодо здійснення страхових виплат потерплим (членам їх сімей) від 24.02.2011р.

Відповідач у поданому відзиві проти позову заперечив з тих підстав, що на виконання постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 №26 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «НАДРА» з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Відтак, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний закон с пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Всі інші акти законодавства України можуть застосовуватись до правовідносин сторін лише в тій частині, що не суперечить вказаному Закону, а відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у місті Чернівці на підставі постанови №498 від 19.03.2004р. «Про призначення страхової виплати» призначило щомісячну страхову виплату Стругару Дмитру Костянтиновичу у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Рішенням МСЕК від 29.09.2005р. фізичній особі було встановлено 30% втрати працездатності довічно.

Відповідно до частини 1 статті 21, пункту 1 статті 28, абзацу 7, 8 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Стругару Д.К. сплачувалися щомісячні страхові виплати, які на підставі особистої заяви (від 17.09.2012 року) перераховувалися на розрахунковий рахунок у ПАТ КБ «Надра» Чернівецьке Регіональне управління для зарахування на його особистий рахунок №81030229, відкритий потерпілим у філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецьке Регіональне управління.

Судом встановлено, що 24 лютого 2011 року між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці та філією ПАТ КБ «Надра» Чернівецьке Регіональне управління був укладений договір №55 про співробітництво щодо здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) (надалі - Договір).

Предметом Договору є надання відповідачем позивачу послуг з виплати фізичним особам (надалі - одержувачам) зазначеним у списках, що надаються Банку робочими органами виконавчої дирекції Фонду страхових виплат, які здійснюються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до п. 3 договору Позивач і Відповідач погодилися проте, що операції з відкриття поточних (карткових) рахунків одержувачам відбувається безкоштовно, а зарахування страхових сум на поточні (карткові) рахунки одержувачів проводяться установами Банку за тарифом на рівні 0,3% від суми зарахування.

У відповідності до п. 1 розділу 4 Договору, якщо суми страхових виплат одержуються поточного (карткового) рахунку за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як один рік, установи БАНКУ повідомляють про це письмово робочі органи Фонду не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини.

Згідно з п. 4 розділу 4 Договору визначено, що суми страхових виплат, зараховані на поточні: (картковий) рахунок одержувача, разом з нарахованими відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають робочим органам виконавчої дирекції Фонду за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача при умові наявності цих сум на поточному (картковому) рахунку одержувача.

22 лютого 2013 року, помер Стругару Д.К., про що свідчить свідоцтво про смерть І-МИ №116059 від 22.02.2013р. Як вказує позивач, оскільки члени родини Стругару Д.К. про його смерть своєчасно не повідомили відділення Фонду, останнім за період з 22.02.2013р. по 31.12.2014р. на рахунок №81030229, відкритий потерпілим у філії ПАТ: «Надра» Чернівецьке Регіональне управління перераховувалися страхові виплати на загальну суму 11 124,34 грн., що засвідчується копіями платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи.

Позивач 06.02.2015 року звернувся з листом № 05-67 до відповідача щодо повернення на розрахунковий рахунок позивача вищевказаних коштів. Позивач 17.04.2015 року повторно направив відповідачу лист № 01-341, з проханням повернути кошти.

Згідно відповіді Банку з 03.03.2015 року вих. № 0287, Банк повідомив, що відшкодування коштів, що обліковуються на вкладних накопичувальних та поточних рахунках, відкритих в ПАТ «КБ «Надра» здійснюватиметься в межах встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» граничної суми відшкодування та в порядку визначеним законом.

Як свідчать матеріали справи на виконання постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 №26 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «НАДРА» з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 №85 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» та повноваження Уповноваженої особи Фонду до 05.06.2015 (включно).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

Згідно з ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відтак, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, а даний закон с пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Всі інші акти законодавства України можуть застосовуватись до правовідносин сторін лише в тій частині, що не суперечить вказаному Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Так, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Однак, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у цьому Законі термін "вкладник" вживається у значені "фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката".

Відтак, враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні вищевказаного Закону.

Даний Закон не дає визначення поняття "кредитор банку". Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

За змістом пункту 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які надають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Отже, на підставі укладеного між сторонами Договору у відповідача перед позивачем виникли майнові зобов'язання, зокрема, щодо виконання розпорядження позивача про повернення (стягнення) сум на підставі Договору.

При цьому, як вбачається з листа позивача від 06.02.2015 № 05-67, останній звернувся до банку з вимогою повернути кошти 09.02.2015, тобто під час тимчасової адміністрації, яка була запроваджена в ПАТ «КБ «Надра» з 06.02.2015.

Таким чином, позивач є кредитором відповідача за Договором, а вимоги позивача про стягнення коштів, які знаходяться на рахунку одержувача страхових сум - Стругара Д.К., відкритого у відповідача, с майновими вимогами кредитора, які не могли бути виконані відповідачем у силу положень п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації.

Задоволення таких вимог здійснюється виключно у порядку, строки та у черговості, встановленій Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім цього, згідно з ч. 1 ст.44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (ч. 4 ст.44 вказаного закону).

Як було вказано раніше, 05.06.2015р. рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку на період з 05.06.2015 до 04.06.2015 включно.

Порядок ліквідації банків врегульований розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з ч. 4 ст. 45 якого протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку; вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на день прийняття постанови про ліквідацію банку) уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду (ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону.

Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцентованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

При цьому в п. 4.27 глави 4 розділу V рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 за №2 передбачено, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній у ч. 1 ст. 52 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач, з метою отримання спірної суми в порядку передбаченому чинним законодавством, звернувся до банку із заявою про включення позивача до реєстру кредитора, в якій останнім заявлено про свої вимоги виплатити кошти в сумі 11 124,34 грн. (Заява позивача від 19.06.2015 № 01-587 міститься в матеріалах справи).

Одночасно судом взято до уваги, що відповідно до п. 4 Договору, суми страхових виплат, зараховані на поточний рахунок одержувача починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають робочим органам виконавчої дирекції Фонду за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача при умові наявності цих сум на поточному рахунку одержувача.

В свою чергу, на поточному рахунку одержувача страхових сум - Стругара Д.К. залишок коштів становить 6 233,44 грн., про що свідчить поточний звіт за операціями по поточному рахунку №81030229.

Таким чином, зазначені обставини також свідчать про необґрунтованість вимог позивача про стягнення 11 124,34 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене та відповідно встановлений наведеними нормами спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами, який унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості, а також те, що позивачем подано до банку заяву про включення позивача до реєстру кредитора, підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач також звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вказане унеможливлює відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України стягнення судового збору з відповідача. За таких обставин, судовий збір не відшкодовується та не стягується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.07.2015

Суддя І.І. Борисенко