донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.07.2015 справа №908/1947/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В., Марченко О.А., Попков Д.О.
за участю представників:
від позивача:Чубич О.В., довіреність №13 від 23.03.2015р.
від відповідача :не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління «Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Відділення №2, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від19.05.2015р. (повний текст підписано 22.05.2015р.)
у справі№908/1947/15-г (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО», м.Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління «Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Відділення №2, м.Запоріжжя
пропримусове виконання обов'язку в натурі

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО», м.Запоріжжя, позивач, звернувся до господарського суду Запорізької області із позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління «Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Відділення №2, м.Запоріжжя про зобов'язання відповідача виконати платіжне доручення № 31 від 11.03.2015 року про перерахування коштів в сумі 127947,43грн. без ПДВ з поточного рахунку в філії Запорізького Регіонального управління "Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на поточний рахунок в Публічному акціонерному товаристві "УКРІНБАНК".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.05.2015р. (повний текст підписано 22.05.2015р.) у справі №908/1947/15-г позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що в порушення норм договору та чинного законодавства України відповідач не виконав доручення позивача № 31 від 11.03.2015 року про перерахування коштів в сумі 127947,43грн. без ПДВ з поточного рахунку в філії Запорізького регіонального управління "Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на поточний рахунок в Публічному акціонерному товаристві "УКРІНБАНК". У зв'язку з цим заявлена позивачем вимога про примусове виконання обов'язку в натурі визнана обґрунтованою і, відповідно, задоволена судом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015р. (повний текст підписано 22.05.2015р.) у справі №908/1947/15-г скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом тридцяти календарних днів з дати його виписки. Відповідно, позовні вимоги, які полягають у зобов'язанні списати грошові кошти за платіжним дорученням, строк виконання якого закінчився, суперечить вимогам чинного законодавства України.

Крім того, апелянт зазначає, що позовна заява позивача була підписана не вповноваженою особою, оскільки довіреність, видана фізичній особі від імені юридичної особи, може бути вчинена в простій письмовій формі за умови, що ця фізична особа знаходиться в трудових відносинах з юридичною особою. А наявність трудових відносин не була підтверджена представником позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач також посилається на те, що факт знаходження грошових коштів в достатній кількості для виконання платіжного доручення позивача не доведений та не підтверджений.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.06.2015р. у справі №908/1947/15-г прийнято апеляційну скаргу до провадження. Вказана ухвала отримана сторонами завчасно, про що свідчать повідомлення з відміткою про отримання поштових відправлень з цією ухвалою.

Представник позивача в судовому засіданні 28.07.2015р. проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст.22, 28, 77 ГПК України та п.п.3.9.1., 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18, судова колегія встановила, що матеріалами справи підтверджено належне повідомлення сторін про час та місце судового розгляду, явка сторін не була визнана обов'язковою, представник відповідача не посилався на необхідність надання додаткових доказів, тому вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника скаржника за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

14.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління «Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Відділення №2 (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» (далі - Клієнт) було укладено договір № 13582 про розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Банк відкриває Клієнту поточний рахунок №3001 в гривнях (далі - Рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до тарифів Банку на розрахунково-касове обслуговування рахунків (далі - Тарифи) в порядку і на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 2.1 Банк здійснює розрахунково-касове вслуговування Рахунків в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

За приписами п.2.2 списання Банком грошових коштів з Рахунків здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Умови та порядок роботи за системою «Клієнт-Банк» регламентується окремим додатковим договором, невід'ємною частиною договору (п.2.4).

Пунктом 3.1.5 Договору Банк має право відмовляти Клієнту в обслуговуванні Рахунків у випадках невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань за Договором та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на Рахунках, окрім випадків обмеження такого права, встановленого чинним законодавством України.

Керуючись умовами пункту 2.4 Договору, 14.05.2014 року між сторонами був укладений Додатковий договір № 1 про обслуговування Клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк" до договору на розрахунково-касове обслуговування №13582 від 14.05.2014р. (надалі - Додатковий договір).

За умовами п.1.1 Додаткового договору Банк зобов'язується здійснювати обслуговування Клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", тобто здійснювати розрахункові операції за дорученням Клієнта з використанням розрахункових документів у електронній формі та приймати такі документи, що передаються по каналах електронного зв'язку на умовах, які передбачені Договором на розрахунково-касове обслуговування і цим Додатковим договором, діючим законодавством України і внутрішніми правовими актами Банку (далі - дистанційне обслуговування).

Умовами пункту 2.1 передбачено, що дистанційне обслуговування Клієнта здійснюється з використанням документів в електронній формі, в т.ч. платіжних доручень, заявок на купівлю-продаж валюти, виписок по рахунках Клієнта, зведених відомостей сум заробітної плати для зарахування на поточні рахунки працівників Клієнта, інших документів Клієнта (далі - електронні документи).

Пунктом 3.1 Додаткового договору встановлено, що з метою забезпечення технічного захисту інформації від несанкціонованого доступу Сторони зобов'язуються використати програмні і апаратні засоби технічного захисту інформації відповідно до вимог, що встановлені Порядком здійснення дистанційного обслуговування в системі "Клієнт-Банк".

Пункт 4.1 передбачає, що електронні документи мають бути підписані представниками Клієнта відповідно до вимог чинного законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів НБУ.

Згідно з п.4.2 Додаткового договору при підписанні електронних документів використовуються електронні цифрові підписи, що однозначно ідентифікують осіб, які підписали документ.

Банк здійснює дистанційне обслуговування Клієнта в системі "Клієнт-Банк" в операційні дні (крім вихідних, святкових та неробочих днів). Операції за розрахунковими документами, що надійшли від клієнта протягом операційного дня, але не пізніше 17:00, здійснюються банком в день надходження цих документів. Операції за розрахунковими документами, які надійшли після 17:00, Банк виконує не пізніше наступного операційного дня. Сторони підписанням цього Додаткового договору дійшли згоди, що Банк має право самостійно змінювати зафіксований в цьому пункті Додаткового договору час та доводити рішення про такі зміни до відома Клієнта шляхом розміщення повідомлень з відповідною інформацією на зовнішньому сайті Банку та/або у приміщеннях відділень Банку (на вибір Банку) не менш ніж за 10 днів до дати введення в дію таких змін. При цьому Банк не несе відповідальності за те, що з будь-яких, незалежних від Банку причин Клієнт своєчасно, до дати введення в дію зазначених змін, не ознайомився із ними (п. 5.2 Додаткового договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» з використанням системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", були відправлені Банку для виконання платіжні доручення: № 21 від 10.02.2015 року про перерахування до державного бюджету 385,20грн. єдиного соціального внеску за січень 2015 року; № 22 від 10.02.2015 року про перерахування до державного бюджету 36,00грн. єдиного соціального внеску за січень 2015 року; № 23 від 10.02.2015 року про перерахування до державного бюджету 15,00грн. військового збору за січень 2015 року; № 24 від 10.02.2015 року про перерахування до місцевого бюджету 100,00грн. податку з доходів фізичних осіб за січень 2015 року; № 26 від 16.02.2015 року про перерахування до державного бюджету 1 163,30грн. єдиного соціального внеску за лютий 2015 року; № 27 від 16.02.2015 року про перерахування до державного бюджету 108,72грн. єдиного соціального внеску за лютий 2015 року; № 28 від 16.02.2015 року про перерахування до державного бюджету 45,30грн. військового збору за лютий 2015 року; № 29 від 16.02.2015року про перерахування до місцевого бюджету 345,34грн. податку з доходів фізичних осіб за лютий 2015 року; № 30 від 05.03.2015 року про перерахування до державного бюджету 9071,00 грн. податку на прибуток за 2014 рік.

Однак, вищезазначені платіжні доручення Банком виконані не були. Через це 11.03.2015 р. Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» надано розпорядження Банку (вих№ 12/3) про скасування платником зазначених вище платіжних доручень, а також про негайне перерахування залишку власних коштів на поточному рахунку № 3001 в сумі 127947,43грн. - на поточний рахунок в Публічному акціонерному товаристві «УКРІНБАНК» за платіжним дорученням № 31 від 11.03.2015 р.

Однак, Банком не було виконане платіжне доручення № 31 від 11.03.2015 про перерахування коштів в сумі 127 947,43 грн. на поточний рахунок позивача в ПАТ "УКРІНБАНК". Це стало причиною звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» до господарського суду Запорізької області із позовною заявою про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління «Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Відділення №2, м.Запоріжжя виконати платіжне доручення № 31 від 11.03.2015 року.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч.1 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. В частині 3 зазначеної статті вказано, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Умовами пункту 5.2 Додаткового договору сторони встановили, що Банк здійснює дистанційне обслуговування Клієнта в системі "Клієнт-Банк" в операційні дні (крім вихідних, святкових та неробочих днів). Операції за розрахунковими документами, що надійшли від клієнта протягом операційного дня, але не пізніше 17:00, здійснюються банком в день надходження цих документів. Операції за розрахунковими документами, які надійшли після 17:00, Банк виконує не пізніше наступного операційного дня. Сторони підписанням цього Додаткового договору дійшли згоди, що Банк має право самостійно змінювати зафіксований в цьому пункті Додаткового договору час та доводити рішення про такі зміни до відома Клієнта шляхом розміщення повідомлень з відповідною інформацією на зовнішньому сайті Банку та/або у приміщеннях відділень Банку (на вибір Банку) не менш ніж за 10 днів до дати введення в дію таких змін.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» надало до банку для виконання платіжні доручення № 21 від 10.02.2015 року; № 22 від 10.02.2015 року; № 23 від 10.02.2015; № 24 від 10.02.2015 року; № 26 від 16.02.2015 року; № 27 від 16.02.2015 року; № 28 від 16.02.2015 року; № 29 від 16.02.2015року; № 30 від 05.03.2015 року.

Зазначені платіжні доручення у визначені Додатковим договором строки не були виконані Банком.

11.03.2015р. (за вих. № 12/3) Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» надано розпорядження Банку про скасування платником платіжних доручень № 21 від 10.02.2015 року; № 22 від 10.02.2015 року; № 23 від 10.02.2015; № 24 від 10.02.2015 року; № 26 від 16.02.2015 року; № 27 від 16.02.2015 року; № 28 від 16.02.2015 року; № 29 від 16.02.2015року; № 30 від 05.03.2015 року., а також про негайне перерахування залишку коштів на поточному рахунку №3001 в сумі 127947,43 грн. на поточний рахунок позивача в іншій фінансовій установі - ПАТ «УКРІНБАНК» за платіжним дорученням № 31 від 11.03.2015 р., яке в цей же день було отримане Банком.

Факт отримання відповідачем платіжного доручення №31 від 11.03.2015 року підтверджується наданою позивачем роздруківкою повідомлення з системи "Клієнт-Банк" у вигляді таблиці 1. З вказаної таблиці вбачається, що документ №31 з призначенням платежу: "перерахування коштів на поточний рахунок без ПДВ" на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма «КОЛО» 127997,43 грн. має статус "Документ відправлено". Датою відправлення в таблиці зазначено 17.04.2015 року.

З цього приводу представником позивача надано пояснення, що вказане платіжне доручення, у зв'язку з закінченням строку зберігання в операційній системі і не проведенням його банком з 11.03.2015р., було повторно виставлене 17.04.2015 року до виконання.

Факт відправлення платіжного доручення № 31 вперше саме 11.03.2015 року і отримання банком в цей же день підтверджується роздруківкою з системи "Клієнт - Банк" у вигляді таблиці 2. Роздруківка свідчить про те, що 11.03.2015 року о 12.41 годин позивачем відправлений банку пакет начальних платежів тип 1 (платіжне доручення клієнта), яке банком успішно оброблене (тобто отриманий банком документ не містить жодних системних помилок).Виходячи з цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звертався до відповідача з платіжним дорученням № 31 від 11.03.2015р.

Проте, зазначене платіжне доручення не було виконано Банком. Разом з тим, відповідач не заперечує факту отримання платіжного доручення позивача та факт невиконання ним цього платіжного доручення.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України визначено,що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України розпорядження клієнта (здійснене, в т.ч., шляхом подання до банку платіжного доручення або документу на отримання готівки) є для банку підставою для списання грошових коштів з відповідного рахунку клієнта.

Нормами ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Оскільки відповідачем не було виконане платіжне доручення позивача № 31 від 11.03.2015р., то господарський суд Запорізької області дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача виконати зазначене платіжне доручення.

Посилання скаржника на те, Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом тридцяти календарних днів з дати його виписки, і, відповідно, позовні вимоги, які полягають у зобов'язанні Банку списати грошові кошти за платіжним дорученням, строк виконання якого закінчився, не підлягають задоволенню, спростовуються наступним.

Відповідно до п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки.

Платіжне доручення № 31 від 11.03.2015р. вперше було прийняте до виконання 11.03.2015р. Повторно зазначене платіжне доручення було надіслане до Банку 17.04.2015р., що підтверджено матеріалами справи. Отже, платіжне доручення №31 вперше було надано до Банку з дотриманням строків, визначених вищевказаною Інструкцією.

Крім того, апелянт зазначає, що позовна заява позивача була підписана не вповноваженою особою, оскільки довіреність, видана фізичній особі від імені юридичної особи, може бути вчинена в простій письмовій формі за умови, що ця фізична особа знаходиться в трудових відносинах з юридичною особою. А факт наявності трудових відносин не був підтверджений представником позивача.

Відповідно до ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації. Громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-художня фірма "КОЛО" - Чубич О.В. До позовної заяви додана довіреність №13 від 23.03.2015р., що підтверджує повноваження представника позивача. Вказана довіреність підписана директором позивача та засвідчена печаткою підприємства.

Крім того, положення чинного законодавства України не містять норми, якою б було передбачено, що довіреність, видана фізичній особі від імені юридичної особи, може бути вчинена в простій письмовій формі лише за умови, що ця фізична особа знаходиться в трудових відносинах з юридичною особою.

За змістом ст. 28 ГПК України, на яку посилається апелянт, нотаріально посвідчена довіреність вимагається у випадку представництва інтересів в господарському суді громадянина, але не юридичної особи, якою є позивач.

Виходячи з цього, доводи відповідача є необгрунтованими і безпідставними.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач також посилається на те, що факт знаходження грошових коштів в достатній кількості для виконання платіжного доручення позивача, а також факт невиконання платіжних доручень не доведений та не підтверджений.

Проте, як встановлено судовою колегією апеляційної інстанції, позивачем надавалася виписка по особовому рахунку про суму залишку коштів, згідно якої залишок коштів складає 127947,43грн. Разом з тим, відповідач не надав доказів іншої суми залишку коштів на рахунку позивача.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення з'ясував всі обставини справи в їх сукупності, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015р. (повний текст підписано 22.05.2015р.) у справі №908/1947/15-г підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління «Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Відділення №2, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015р. (повний текст підписано 22.05.2015р.) у справі №908/1947/15-г - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області 19.05.2015р. (повний текст підписано 22.05.2015р.) у справі №908/1947/15-г - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Судді:Зубченко І.В. Марченко О.А. Попков Д.О.

Надруковано 6 прим.:

1 - позивачу;

2 - відповідачу;

1 - до справи;

1 - ГСЗО;

1 - ДАГС