РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа № 910/25826/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача,- Приватне акціонерне товариство "Альба Україна"

про стягнення 111 161,70 грн.

за участю представників:

від позивача:Хорошева К.М.- представник за довіреністю б/н від 04.06.2015 р.
від відповідача:ОСОБА_3- представник за довіреністю б/н від 18.12.2013 р.
від третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 111 161,70 грн. за договором купівлі-продажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р. в частині своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого та в силу договору застави майнових прав № PR-02/408/12 від 27.05.2014 р., укладеного між ПАТ "Універсал Банк" та ПрАТ "Альба Україна", у ФОП ОСОБА_1 утворилась заборгованість у вказаній сумі.

У позові Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за поставлений товар у сумі 111 161,70 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Приватне акціонерне товариство "Альба Україна".

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив зазначив, що заборгованість за договором купівлі-продажу у нього відсутня, а тому у позові необхідно відмовити.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Приватне акціонерне товариство "Альба Україна" в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція третої особи з приводу заявленого позову суду невідома.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2011 р. між Приватним акціонерним товариством «Альба Україна» (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 271-11, згідно якого продавець зобов'язався передавати (поставляти) вироби медичного призначення (товар) у власність покупця, а покупець зобов'язався приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов договору

Згідно з п. 1.2 договору товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.5 договору сума данного договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов данного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що покупець проводить оплату товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії.

Згідно з п. 10.2 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2011 року, але у будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань та взаєморозрахунків. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або припинити договір за 1 місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на наступний і кожний слідуючий календарний рік.

Так, на виконання умов вказаного договору ПрАТ «Альба Україна» за період з 31.01.2014 р. по 25.04.2014 р. поставило ФОП ОСОБА_1 товар на загальну суму 111 161,70 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, підписаними і завіреними печатками обох сторін договору.

Разом з тим, як зазначає позивач, відповідач зі свого боку зобов'язання за домовленістю не виконав, поставлений позивачем товар у вказаній сумі не сплатив.

Також судом встановлено, що 23.03.2012 між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (банк) та Приватним акціонерним товариством «Альба Україна» (позичальник) укладено кредитний договір № 408/12 (далі - кредитний договір), згідно з якого банк надає позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в сумі ліміту кредитної лінії у розмірі 5 000 000,00 євро та сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 15% річних, строком дії ліміту кредитної лінії по 10.01.2015 р.

У судовому засіданні встановлено, що в межах дії кредитного договору банк надав ПрАТ "Альба Україна" два транші на загальну суму 12 799 937,38 грн,

Разом з тим, третя особа - ПрАТ «Альба Україна» належним чином не виконало покладені на нього зобов'язання, а саме - в обумовлений строк, визначений кредитним договором, не здійснило сплату банку кредиту та процентів за його користування у розмірі, передбаченому умовами даного кредитного договору, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 27.05.2014 між ПАТ «Універсал Банк» (заставодержатель) та ПАТ «Альба Україна» (заставодавець) був укладений договір застави майнових прав № PR-02/408/12 (далі - договір застави), відповідно до якого заставодавець передає заставодержателю в заставу свої майнові права як кредитора в зобов'язаннях, що обумовлені, зокрема, договором купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р. (далі - контракт), укладеного між заставодавцем та ФОП ОСОБА_1, в тому числі, але не виключно права вимоги отримання платежів на суму 110 821,27 грн.

Предметом застави також є весь обсяг майнових прав заставодавця за контрактом; майнові права на отримання коштів, які набуде заставодавець у разі зміни умов контракту, зокрема у разі збільшення основної суми контракту тощо, після укладання цього договору (п. 1.2 договору застави).

Як передбачено ст. 572 Цивільного кодексу України, Законом України "Про заставу", в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, в силу зазначених норм позивач за рахунок застави майнових прав має право задовольнити позовні вимоги в частині звернення стягнення заборгованості за зобов'язаннями відповідача, обумовлені договором купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р. та договором застави майнових прав № PR-02/408/12 від 27.05.2014 р.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленя права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 3 вказаної статті визначено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Крім того, відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема: відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права. Обтяжувач зобов'язаний повідомити в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, боржника та інших обтяжувачів відповідного права грошової вимоги про свій намір набути на свою користь таке право.

У судовому засіданні встановлено, що 03.06.2014 р. ПАТ "Універсал Банк" листом № 1959 звернувся до ФОП ОСОБА_1, яким повідомив останнього про укладення договору застави майнових прав № PR-02/408/12 від 27.05.2014 р. та проханням сплатити заборгованість на реквізити нового кредитора за договором купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р.

Отже, позивач замінив первісного кредитора - ПрАТ "Альба Україна" та до нього перейшли відповідні права та обов'язки в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р. у розмірі 110 821,27 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 19.08.2014 р. сума майнових прав (грошової вимоги до боржника - ФОП ОСОБА_1.) за договором купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р., набутих банком, становить 110 821,27 грн., про що свідчить акт-підтвердження набуття прав за договором застави майнових прав від 19.08.2014 р.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що банк має право на стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу з ФОП ОСОБА_1 у сумі 110 821,27 грн., тобто в межах переданих йому за договором застави майнових прав та відповідним актом-підтвердженням набуття прав, а не, як вважає позивач, у сумі 111 161,70 грн.

Вказане також підтверджується вимогою про сплату боргу від 05.09.2014 р. № 2207/09/14.

Представник відповідача у судовому засіданні вказував, що частина боргу була сплачена відповідачем по договору купівлі-продажу № 271-11 від 03.01.2011 р. та надав суду платіжні доручення на загальну суму 1 069 648,25 грн. за період з 03.01.2014 р. по 29.04.2014 р., які суд не приймає в якості належних доказів у розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, оскільки ними не підтверджено сплату накладних, за якими виник борг. Так, відповідно до п. 5.5 договору купівлі-продажу сторони домовились, що оплата поставленого товару проводиться відповідно до послідовного порядку його оплати, тобто першою оплачується та накладна, строк якої наступив першою. У разі якщо при здійсненні оплати за поставлений товар в розрахункових документах буде вказаний номер та дата накладної, яка вже оплачена або вказано невірний номер чи дата накладної, вважається, що оплата здійснена за наступну не оплачену поставку.

З наданих відповідачем платіжних доручень суд не має можливості встановити накладні, за якими ФОП ОСОБА_1 оплачувала поставлений за договором купівлі-продажу товар.

Крім того, листом № 1959 від 03.06.2014 р. відповідача було повідомлено про те, що з дати отримання ФОП ОСОБА_1 даного листа платежі, виконані на користь ПрАТ "Альба Україна" не будуть зараховані в оплату договору купівлі-продажу.

Також суд не приймає доводи представника відповідача про те, що відповідач не отримував поставлений товар та у матеріалах справи відсутні довіреності представників відповідача на його отримання відповідно до п. 6.3 договору купівлі-продажу.

За умовами п. 6.1 даного договору товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію. Наявні в матеріалах справи видаткові накладні містять підписи осіб, які передавали товар та приймали його. Доказів відмови відповідача від отримання товару, що поставлений згідно вказаних спірних накладних, та прийняття його у встановленому порядку суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що видатковими накладними підтверджується факт здійснення господарської операції та факт встановлення договірних правовідносин, які є документальним свідченням передачі відповідачу товару та доказом права вимоги щодо оплати грошових коштів за поставку цього товару.

Оскільки відповідачем доказів сплати заборгованості за поставлений товар на суму 110 821,27 грн. суду не надано, вищевказана сума підлягає стягненню у судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 110 821,27 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

При цьому суд враховує положення частини 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається, зокрема у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано майновий позов про стягнення 111 161,70 грн., 2 % від суми якого складає - 2 223,40 грн., проте судовий збір був сплачений позивачем у розмірі 2 240,00 грн., тобто більшому, ніж передбачено п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 16,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32-34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" про стягнення заборгованості у сумі 111 161,70 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код 21133352) основну заборгованість у сумі 110 821 (сто десять тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 27 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код 21133352) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 216 (дві тисячі двісті шістнадцять) грн. 42 коп.

Повернути Публічному акціонерному товариству "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код 21133352) з Державного бюджету України суму надмірно сплачений судовий збір у розмірі 16 (шістнадцять) грн. 60 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 20 липня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 27 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна