ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.Справа № 916/343/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача -Пироженко О.І., за довіреністю;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "ОДЕСА-АВТО"

на рішення господарського суду Одеської області від 14 квітня 2015 року

у справі №916/343/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСА-АВТО"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТО-ТРАНС ЛТД"

про зобов'язання повернути майно

встановив:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) "ОДЕСА-АВТО", звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "АСТО -ТРАНС ЛТД" про зобов'язання відповідача передати за актом приймання-передачі майно, згідно переліку, на загальну суму 208109 грн. 10 коп.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14 квітня 2015 року (суддя Рога Н.В.) у позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано посиланням на норми ст. 32 Господарського кодексу України, ст.ст. 387, 785 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ПАТ "ОДЕСА-АВТО", звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 14.04.2015р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для правильного прийняття законного рішення, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, тобто порушенням п.п.1,4 Постанови Пленуму №6 від 23.03.2012р., ст.ст. 42,43 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначає скаржник, судом не надано правової оцінки додатковому акту від 08.02.2011р. про перелік майна ПАТ "ОДЕСА-АВТО", яке залишилось за адресою: м. Одеса, Ленінградське шоссе, 19.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивач пред'являє вимогу про повернення майна яке не є індивідуально визначене та не доводить що саме це майно є суб'єктом його права власності, а саме, не індивідуалізував його та не довів, що спірне майно утримується відповідачем.

Як вказує скаржник, з переліку майна вбачається що кожний з предметів має назву, свої ознаки та технічні характеристики відповідно до яких він несе своє функціональне застосування, а також має свій індивідуальний інвентарний номер.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "АСТО-ТРАНС ЛТД" зазначає, що доводи апеляційної скарги вважає безпідставними та необґрунтованими, а також надав суду документи, що підтверджують наступне:

- автопавільйон знаходиться на балансі ТОВ "АСТРО-ТРАНС" і був куплений згідно договору купівлі-продажу №68 від 18.05.1999р., акту прийому-передачі №1 від 06.08.1999р. та платіжних доручень № 187 від 25.05.1999р., №224 від 15.06.1999р., №610 від 26.07.1999р., №663 від 31.08.1999р., №665 від 02.09.1999р.;

- ворота знаходиться на балансі ТОВ "АСТРО-ТРАНС" і були придбані у ПАТ „ОДЕСА-АВТО" згідно видаткової накладної №ЛНА-000004 від 25.08.2010р.;

- огорожа сітчата знаходиться на балансі ТОВ "АСТРО-ТРАНС" і була придбана у ПАТ „ОДЕСА-АВТО" згідно видаткової накладної №ЛНА-000002 від 07.06.2010р., №ЛНА-000003 від 18.06.2010р. та угоди від 30.06.2010р.;

- огорожа з колючою проволкою знаходиться на балансі ТОВ "АСТРО-ТРАНС" згідно договору б/н від 17.03.2008р. та банківських виписок про оплату від 31.03.2008р., від 14.04.2008р., від 21.03.2008р., від 09.10.2008р., від 06.05.2008р., 03.06.2008р.;

- грати на вікна були встановлені Спільним українським-російським підприємством ТОВ "АСТО-ТРАНС" при реконструкції та вводом в експлуатацію ангару (ремонтна майстерня), що підтверджується актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів від 02.03.2005р. та наказом №09/ОД від 02.03.2005р.

- модуль побутовий відсутній, оскільки був проданий ПАТ "ОДЕСА-АВТО" покупцю - ТОВ "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" і це засвідчує Акт прийняття-передачі від 04.04.2011р. та журнал проводок за 01.12.2010р. по 31.12.2013р. по взаєморозрахункам даних підприємств;

- кондиціонери AKIRA AC-S07 у кількості 2 шт. відсутні. Встановлення не узгоджувалось;

- кондиціонери "MEDIA" знаходяться у власності орендаря ТОВ "ТіДіСі Україна" відповідно до договору оренди №15/12 від 01.02.2012р., листами №20/1/12 від 05.05.2012р. та №91/1 від 04.05.2012р.

- стенд з охорони праці та щогла металева відсутні і ніколи ТОВ "АСТРО-ТРАНС ЛТД" не передавались, встановлення цих об'єктів з відповідачем не узгоджувалось.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 30.06.2015р. оголошувалась перерва до 21.07.2015р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 21.07.2015р. представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

Відповідач не скористався наданим законом правом на участь свого представника в засіданні суду 21.07.2015р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

28 лютого 2008р. між ТОВ "АСТО -ТРАНС ЛТД" (Орендодавець) та ВАТ "ОДЕСА-АВТО" (у подальшому перетворене у ПАТ) (Орендар) був укладений договір оренди №02-08.

Відповідно до п.1.1 цього договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 10000,00 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Ленінградське шосе, 19 з метою використання під комплекс по ремонту та обслуговуванню автомобілів (СТО) з під'їзними шляхами та відкритим майданчиком.

Строк дії договору - до 31.12.2011р.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.03.2008р., об'єкт оренди було передано Орендарю та зазначено, що об'єкти оренди знаходяться у задовільному стані.

За згодою сторін, 07.02.2011р. договір оренди №02-08 від 28.02.2008р. припинив свою дію.

У цей день сторонами було складено акт приймання-передачі (повернення) об'єктів з оренди, згідно якого Орендар передав, а Орендодавець прийняв нежилі будівлі та споруди, загальною площею 10000,00 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Ленінградське шосе, 19.

Відповідно до п.2 цього акту, об'єкти оренди знаходяться у задовільному стані, а у Орендодавця відсутні будь які претензії до Орендаря по об'єктам оренди, що повертаються.

Позивач у справі зазначає, що після підписання акту приймання-передачі від 07.02.2011р. на території ТОВ "АСТО -ТРАНС ЛТД" залишилось майно ПАТ "ОДЕСА-АВТО", а саме: некапітальна споруда павільйонного типу загальною площею 50,00 кв.м (інвентарний номер 03.03.1030098); огорожа сітчата (інвентарний номер 03.03.01011171), огорожа типа "Єгора" (інвентарний номер 03.03.01011177); металеві ворота (інвентарний номер 03.03.01011160); грати на вікна у кількості 12 штук; кондиціонери AKIRA AC -S07 у кількості 2 шт., модуль - побутовий (інвентарний номер 03.03.01011159); стенд з охорони праці; щогла металева. Зазначене майно, за даними позивача, є його власністю, що підтверджується договором підряду №02/09-08 від 02.09.2008р., згідно якого проводилася поставка матеріалів та монтажні роботи по встановленню.

07 лютого 2011р. між ТОВ "АСТО -ТРАНС ЛТД" (Зберігач) та ПАТ "ОДЕСА-АВТО" (Замовник) був укладений договір №0044/201103 про відповідальне зберігання продукції.

Відповідно до п.1.1. цього договору Замовник передав Зберігачу на відповідальне зберігання майно - модуль-побутовий (інвентарний номер 03.03.01011159).

Як стверджує позивач, зазначений модуль до цього часу зберігається відповідачем.

ПАТ "ОДЕСА-АВТО" неодноразово зверталось до ТОВ "АСТО -ТРАНС ЛТД" з пропозиціями щодо повернення майна, що є власністю ПАТ "ОДЕСА-АВТО", проте відповіді не отримало.

Тому такі дії відповідача позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. За умовами п.4.3 Договору Орендар протягом тижня по завершенню строку оренди повертає, а Орендодавець приймає орендоване майно, що оформлюється відповідним актом, який підписується сторонами. З цього моменту строк оренди припиняється.

За згодою сторін 07.02.2011р. договір оренди №02-08 від 28.02.2008р. припинив свою дію У цей день сторонами, як вже було вказано, складено акт приймання-передачі (повернення) об'єктів з оренди.

Позивач у справі зазначав, що в ході здійснення господарської діяльності на об'єкті оренди він зробив його поліпшення: встановив огорожу сітчату, огорожу "Єгора", ворота металеві, грати на вікна, кондиціонери, стенд з охорони праці, щоглу металеву. Крім того, на території відповідача позивач встановив некапітальну споруду павільйонного типу, загальною площею 50,00 кв.м та модуль - побутовий. Але, після закінчення договірних відносин, ТОВ "АСТО -ТРАНС ЛТД" відмовляється повернути ПАТ "ОДЕСА-АВТО" зазначене майно, яке є їх власністю.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Проте зазначений віндикаційний позов може бути пред'явлений тільки на захист права власності на річ, яка визначена індивідуально. Власник, що пред'являє вимогу про повернення йому майна, яке йому належить на праві власності, повинен довести, що саме це майно є об'єктом його права власності, тобто, індивідуалізувати його. Якщо ж індивідуалізувати майно не можливо, неможливе й задоволення віндикаційного позову.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції що за матеріалами справи неможливо індивідуалізувати спірне майно. Кім того, відсутні докази того, що спірне майно знаходиться у відповідача.

Що стосується доводів позивача про здійснені ним поліпшення орендованого майна, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.п. в) п.3.1 договору Орендар має право приступати до реконструкції, поліпшення та модернізації об'єктів оренди з моменту набрання чинності цим Договором, при цьому, дані поліпшення зараховуються в рахунок орендної плати в порядку, зазначеному у цьому договорі.

Згідно п.п.е). п.3.2 Договору Орендар зобов'язаний здійснювати переобладнання, реконструкцію та поліпшення об'єктів оренди лише за письмовою згодою Орендодавця.

Вартість всіх невід'ємних поліпшень об'єктів оренди, проведених за згодою Орендодавця, компенсується Орендарю відповідно до умов договору.

Проведені Орендарем без згоди Орендодавця невід'ємні поліпшення є власністю Орендодавця та їх вартість у разі припинення договору оренди або у разі його дострокового розірвання не відшкодовуються Орендарю.

Всі проведені Орендарем за власний рахунок поліпшення, якщо вони можуть бути відокремлені без шкоди для об'єкта оренди, вилучаються Орендарем при припиненні або достроковому розірванні договору оренди і їх вартість Орендарю не відшкодовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, Орендодавець надавав Орендарю згоду лише на встановлення тимчасової огорожі, додаткових воріт та хвіртки. Тому інші поліпшення орендованого майна були здійснені без згоди Орендодавця.

Також позивач не надав доказів того, що зроблені ним поліпшення орендованого майна можуть бути відокремлені без шкоди для об'єкта оренди і, слід зазначити, що питання про вилучення поліпшень, що можуть бути відокремлені без шкоди для об'єкта оренди, відповідно до умов договору, мало вирішуватися при припиненні договору.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 14 квітня 2015 року у справі №916/343/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 24.07.2015р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.