РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015Справа №910/10004/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Москва)

про стягнення 1 202 316, 34 рос. руб., що еквівалентно 519 064,00 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача: Столяров О.Є. - директор;

Луценко Р.О. - представник за довіреністю від 28.07.2015

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 29.07.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Київ) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Москва) заборгованості за контрактом поставки у сумі 1 202 316, 34 рос. руб., що еквівалентно 519 064,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами було укладено контракт поставки № 1 від 06.11.2014 р. на підставі якого позивач зобов'язався поставляти товар, а відповідач зобов'язався прийняти цей товар та вчасно оплатити. За доводами позивача ТОВ «Перший термометровий завод» (м. Київ) на виконання умов контракту поставило товар на загальну суму 1 202 316,34 рос. рублів. Проте, відповідач в порушення умов договору отриманий товар не оплатив повністю, у зв'язку з чим виник борг у розмірі 1 202 316,34 рос. рублів, який позивач просить стягнути з від відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015р. порушено провадження у справі № 910/10004/15, розгляд справи призначено на 29.07.2015 р., оскільки встановлено, що місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший термометровий завод " є Російська Федерація, м. Москва, вул. Рябиновая, 69, стр. 1., п. 3 даної ухвали зобов'язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший термометровий завод" (м. Київ) в термін до 18.05.2015 подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 про порушення провадження у справі № 910/10004/15-г та позовної заяви № б/н від 17.04.2015р. у двох примірниках.

18.05.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано нотаріально засвідчений переклад на російську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2015р. про порушення провадження у справі № 910/10004/15 у двох примірниках та нотаріально засвідчений переклад на російську мову позовної заяви з доданими до неї документами у двох примірниках.

Згідно з частиною першою статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Ухвалою суду від 19.05.2015 направлено прохання до Арбітражного суду міста Москви (Російська Федерація) про вручення документів, провадження у справі № 910/10004/15 зупинено до 29.07.2015р.

28.07.2015 р. відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, згідно з яким повідомляє суд про визнання боргу у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.07.2015 в порядку ст. 79 ГПК України було поновлення провадження у справі № 910/10004/15.

У судове засідання 29.07.2015 з'явилися представник позивача, надали документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду, та просили суд розглянути справу по суті, оскільки відповідачем визнаються позовні вимоги, про що зазначено у відзиві останнього.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника.

Відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За висновками суду, незважаючи на те, що представник відповідача у судове засідання не з'явився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

06 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Київ) (надалі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Москва) (надалі - відповідач, покупець) було укладено контракт поставки № 1 (надалі - контракт).

Відповідно до п. 1.1. контракту продавець у відповідності до умова даного контракту зобов'язався поставити, а покупець прийняти продукцію (надалі - товар). Вартість, асортимент, якісні та кількісні характеристики товару визначаються та погоджуються сторонами в специфікаціях на партію товару окремо, яка являється невід'ємною частиною даного контракту.

Як свідчать матеріали справи, сторонами затверджено специфікацію № 1 від 09 грудня 2014 року на суму 1 202 316,34 рос. рублів.

Якість товару, що постачається повинна відповідати товару повідним документам при дотриманні відповідних умов зберігання та транспортування (п. 2.1. контракту).

Згідно з п. 3.1. контракту поставка товару здійснюється на умовах СРТ Валдай, Росія у відповідності з правилами (INCOTERMS) в редакції 2000 року.

Відповідно до п.п. 4.1.,4.2. контракту загальна вартість контракту становить 5 000 000,00 російських рублів. Валютою контракту є російський рубль.

Оплата за товар здійснюється шляхом банківського переводу 100% вартості поставленого товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 90 днів з дати оформлення декларації на товари в країна продавця (п. 5.1. контракту).

У п. 6.2. контракту сторони передбачили, що поставка товару з боку продавця повинна супроводжуватися наступними документами: рахунком-фактурою (інвойс), транспортною накладною CMR та декларацією на товари.

Згідно з п. 11.4. контракту даний контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами всіх своїх зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2015 р. сторонами укладено додаткову угоду до контракту № 1, якою внесли зміни до п. 5.1. контракту та встановили, що оплата товару здійснюється шляхом банківського переводу 100% вартості поставленого товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 80 днів з дати оформлення декларації на товари в країна продавця.

Крім цього, даною додатковою угодою сторонами внесено зміни до розділу 10 контракту й визначено, що всі спори, розбіжності та вимоги, що виникають на підставі даного контракту чи у зв'язку з ним, в тому числі що стосується його тлумачення, виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним, підлягає розгляду в Господарському суді м. Києва у відповідності з господарським процесуальним кодексом України. Правом, що регулює даний контракт є матеріальне право України.

За доводами позивача ТОВ «Перший термометровий завод» (м. Київ) на виконання умов контракту поставило товар на загальну суму 1 202 316,34 рос. рублів, що підтверджується митною декларацією ЕК 10 АА, міжнародно-транспортною накладною № 057791 та рахунком-фактурою №14 від 09.12.2014 р. Проте, відповідач в порушення умов договору отриманий товар не оплатив повністю, у зв'язку з чим виник борг у розмірі 1 202 316,34 рос. рублів, що за курсом НБУ станом на 17.04.2015 еквівалентно 519 064,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами контракт за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як свідчать матеріали справи, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 202 316,34 рос. рублів, що підтверджується митною декларацією ЕК 10 АА, міжнародно-транспортною накладною № 057791 та рахунком-фактурою №14 від 09.12.2014 р.

Відповідачем не заперечується факт отримання товару від позивача на суму 1 202 316,34 рос. рублів, згідно з контрактом, та визнається боргу у зазначеній сумі, про що зазначено у відзиві на позовну заяву, зареєстрованому загальним відділом діловодства Господарського суду м. Києва 28.07.2015 р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 5.1. контракту виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті за отриманий товар за договором на момент розгляду справи настав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем був поставлений товар, що підтверджується рахунком-фактурою, міжнародною товарно-транспортною накладною та митною декларацією, копії яких містяться в матеріалах справи. Проте відповідач, в порушення дійсних домовленостей, не розрахувався за поставлений товар, у зв'язку з чим його заборгованість складає на момент вирішення спору 1 202 316,34 рос. рублів.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар підтверджується матеріалами справи, а також беручи до уваги те, що відповідачем борг визнано у повному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення основної заборгованості за контрактом № 1 від 06.11.2014 р. в розмірі 1 202 316,34 рос. рублів.

Відповідно до пункту 3.4. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» та п. 4. ч. 1 ст. 55 ГПК України, ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день подання позову.

При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій проводилися чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

У разі подання позову про стягнення суми боргу в національній валюті України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається національній валюті України за офіційним курсом, визначеним НБУ на день подання позову.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Київ) дотримуючись вимог чинного законодавства, вірно встановлено фактичний розмір заборгованості 519 064,00 грн. з урахуванням офіційного курсу валют, встановленим НБУ на дату подання позовної заяви (17.04.2015 р.).

Судовий збір позивача у розмірі 10 381,30 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Москва) (121471, Російська Федерація, м. Москва, вул. Рябіновая, буд. 69, стр. 1. код 95958556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший термометровий завод» (м. Київ) (03680, м. Київ, вул. Смольна, буд. 9, ідентифікаційний код 37782102) заборгованість за контрактом у сумі 1 202 316 (один мільйон двісті дві тисячі триста шістнадцять) російських рублів 34 коп., що у гривневому еквіваленті становить 519 064 (п'ятсот дев'ятнадцять тисяч шістдесят чотири) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 381 (десять тисяч триста вісімдесят одну) грн 30 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.