РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №910/11112/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

про стягнення 37 255,61 грн.

за участю представників:

від позивача:Дика О.В.- представник за довіреністю № 2909/14 від 09.09.2014 р.
від відповідача:не з'явився

встановив :

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення 37 255,61 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив умови договору добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-09/00007558/1.1.2.00 від 17.04.2013 р. в частині виплати страхового відшкодування.

Так, у зв'язку з настанням страхової події, внаслідок чого було пошкоджено - автомобіль «Рендж Ровер», державний реєстраційний номер АІ 0098 СХ, відповідач має сплатити страхове відшкодування у сумі 24 850,80 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором страхування не виконав.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" суму страхового відшкодування у розмірі 24 850,80 грн., пеню - у сумі 6 465,30 грн., інфляційну складову боргу - у сумі 5 345,13 грн. та 3 % річних - у сумі 594,38 грн., а всього - 37 255,61 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду не відома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 17.04.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (страховик) був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-09/00007558/1.1.2.00.

Відповідно до п. 26.1 загальної частини договору предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Рендж Ровер», державний реєстраційний номер АІ 0098 СХ.

Згідно з п. 27.1.1 договору дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху застрахованого ТЗ або іншого транспортного засобу, внаслідок якої завдані матеріальні збитки страхувальникові (ризик «ДТП»).

Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком і страхувальником на дату укладення договору. Розмір безумовної франшизи становить 0,00 % (п.п. 29.1, п. 8 договору).

Відповідно до п. 31.1.3 договору при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені даним договором та

правилами.

Відповідно до п.п. 32.1.1, 32.1.5, 32.1.9 договору у разі настання події, яка може бути визнана страховим випадком, страхувальник зобов'язаний: протягом однієї години повідомити страховика з місця події (якщо цьому не перешкоджали об'єктивні обставини); надати страховикові оригінал письмової заяви із визначенням всіх обставин події не пізніше 3 робочих днів із дня настання події, що може бути визнана страховим випадком; надати страховикові документи, що підтверджують настання страхового випадку й розміру збитків, що зазначені у п. 33 договору.

Згідно з п. 32.2.1 договору вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого ТЗ не перевищує 3 % страхової суми, зазначеної у п. 14 договору, але не більше 100 000,00 грн. У випадку якщо вартість перевищить розміри, визначені у даному пункті, страхове відшкодування сплачується у межах цих сум з урахуванням інших умов договору.

Відповідно до п. 35.4 договору страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 робочих днів з дня складання страхового акту.

Судом встановлено, що 13.04.2014 р. стався страховий випадок, а саме - дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля «Рендж Ровер», державний реєстраційний номер АІ 0098 СХ, який був застрахований у Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" за договором добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-09/00007558/1.1.2.00 від 17.04.2013 р.

Того ж дня, на виконання умов договору, ТОВ "Рені Транс Сервіс" звернулося до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" з заявою про настання вказаного страхового випадку.

21.05.2014 р. на СТО страхувальника за рахунок позивача було виконано відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля - «Рендж Ровер», державний реєстраційний номер АІ 0098 СХ, на суму 24 850,80 грн., про що свідчить акт виконаних робіт № 6126605 та повідомлено страховика.

18.06.2014 р. ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" прийняло рішення виплатити ТОВ "Рені Транс Сервіс" страхове відшкодування внаслідок страхової події, яка сталась 13.04.2014 р. у сумі 24 850,80 грн., що підтверджується страховим актом № 000018625.

Представник позивача зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача щодо виплати страхового відшкодування, проте вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 24 850,80 грн., підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в сумі 6 465,30 грн. за період з 04.07.2014 р. по 20.04.2015 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з умов договору, відповідно до п. 31.4.2 договору страхувальник має право при порушенні строків виплати страхового відшкодування вимагати від страховика сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, виходячи з умов договору та наведених вимог закону, починаючи з 18.06.2014 р. (дата складення страхового акту № 000018625) та протягом 15 днів з дня його складання зобов'язання мало бути виконано, але оскільки відповідач не сплатив суму відшкодування, то з 10.07.2014 р. розпочався 6-місячний строк нарахування пені, який закінчився 10.01.2015 р.

Таким чином вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 6 465,30 грн. за період з 04.07.2014 р. по 20.04.2015 р. є необгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Провівши перерахунок суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ст. 232 ГК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за несвоєчасне погашення заборгованості пеню у сумі 3 240,82 грн. за період з 10.07.2014 р. по 10.01.2015 р.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 5 345,13 грн. за період з липня 2014 р. по лютий 2015 р. та 3 % річних - у сумі 594,38 грн. за період з 04.07.2014 р. по 20.04.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 5 345,13 грн. за період з липня 2014 р. по лютий 2015 р. та 3 % річних - у сумі 582,12 грн. за період з 04.07.2014 р. по 20.04.2014 р., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем, оскільки ним не був врахований п. 35.4 договору щодо відстрочки платежу.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення 37 255,61 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Будьонного, 33/5, ідентифікаційний код 32932003) суму страхового відшкодування в розмірі 24 850 (двадцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят) грн. 80 коп., пені у сумі 3 240 (три тисячі двісті сорок) грн. 82 коп., інфляційної складової боргу у сумі 5 345 (п'ять тисяч триста сорок п'ять) грн. 13 коп. та 3 % річних у сумі 582 (п'ятсот вісімдесят дві) грн. 12 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Будьонного, 33/5, ідентифікаційний код 32932003) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 668 (одну тисячу шістсот шістдесят вісім) грн. 27 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 23 липня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 28 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна