РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №910/12216/15

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

До Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»

Про зобов'язання вчинити дії та виконати умови договору

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № б/н від 26.03.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії та виконати умови договору.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 32017/17302-980 від 29.03.2013р. на розрахунково-касове обслуговування та не повертаються позивачу грошові кошти, належні йому на праві приватної власності.

Ухвалою суду від 14.05.2015р. порушено провадження у справі № 910/12216/15 та призначено розгляд на 06.07.2015 р.

17.06.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі, заяву про уточнення позовних вимог, клопотання про відкладення судового розгляду справи.

23.06.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі .

06.07.2015р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з лікарняним судді Мельника В.І., а засіданні перенесене на 22.07.2015р., про що сторони повідомлені згідно розписки.

17.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

22.07.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір про розрахунково-касове обслуговування № 32017/173202-980 від 27.03.2013р. та Додатковий договір № 1 про обслуговування клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування від 27.03.2013р. (далі договір).

Відповідно до п.1.1 договору, відповідач зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок № НОМЕР_2 в гривнях та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування в порядку і на умовах договору.

Згідно п.2.1 договору, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

У відповідності до п.2.2 договору, списання банком грошових коштів з рахунків здійснюється за дорученням позивача або без його доручення у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що накладення арешту або припинення операцій за ними, що обмежує право позивача на розпорядження коштами, можливе тільки у випадках, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно п.3.3.2 договору, бак зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконати за дорученням позивача розрахункові, касові та інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Пунктом 3.3.4 визначено, що банк зобов'язався забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунки.

Банк також зобов'язався формувати виписку з рахунків з додатками необхідних документів, що підтверджують списання (зарахування) коштів з/на рахунків (и) не пізніше наступного робочого дня після проведення операції (п.3.3.7 договору).

Згідно п.3.3.8 банк зобов'язався видавати позивачу грошові кошти на виплату заробітної плати в строки, що передбачені касовою заявкою та на інші цілі і порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Крім того, згідно п.1.1 додаткового договору, банк зобов'язався здійснювати обслуговування позивача з використання системи дистанційного обслуговування «Клієнт - Банк», тобто здійснювати розрахункові операції за дорученням позивача з використанням розрахункових документів в електронній формі та приймати такі документи, що передаються по каналах електронного зв'язку на умовах, які передбачені договором на розрахунково-касове обслуговування і додатковим договором, діючим законодавством та внутрішніми правовими актами Банку.

Відповідач також зобов'язався здійснювати дистанційне обслуговування позивача в системі «Клієнт - Банк» в операційні дні (крім вихідних, святкових та неробочих дні). Операції з розрахунковими документами, що надійшли від позивач протягом операційного дня, але не пізніше 17:00, здійснюються банком в день надходження цих документів (п.5.2 додаткового договору).

На виконання умов договору та додаткового договору, позивач відправив через електронну систему «Клієнт - Банк», з відкритого у відповідачу рахунку № НОМЕР_2 платіжні доручення від 30.01.2015р. для оплати податкових зобов'язань перед бюджетом. Проте 31.01.2015р. позивач з'ясував, що платіжні доручення не були виконані банком.

Позивач звертався до банку з вимогами виконати його вимоги та перерахувати грошові кошти за призначенням, проте банк на такі вимоги не відреагував.

Після чого, внаслідок зміни реквізитів податкового органу, позивач вирішив витрати грошові кошти, які залишилися на вказаному рахунку на заробітну плату та отримати їх по чековій книжці, проте відповідач відмовив позивачу у виплаті його грошових коштів, мотивуючи свою відмову - відсутністю готівкових коштів у банку.

Після чого позивач звертався з вимогами виконати його доручення, повернути грошові кошти та не порушувати його право користуватися та розпоряджатися власними грошовими коштами до керуючого Філією банку до Національного банку України, проте не дивлячи на те, що відповідач направив на адресу позивача лист, в якому зобов'язати вирішити порушене питання позивача, проте банк не виконав своїх зобов'язань та не повернув грошові кошти позивача по чековій книжці.

19.03.2015р. позивачем були сформовані нові платіжні доручення для сплати податків, проте відповідач, в порушення умов договору не виконав своїх договірних зобов'язань та не направив кошти за належністю.

Станом на 19.03.2015р. позивач позбавлений можливості розпорядитися своїми власними коштами, які знаходяться на його рахунку у розмірі 6931,44 грн.

Згідно поданого позову, позивач просив суд зобов'язати відповідача здійснити розрахункові операції за платіжними дорученнями № 21 та № 22 від 19.03.2015р., а також стягнути з відповідача 1333,96 грн. - інфляційних втрат, 43,30 грн. - 3% річних, 396,01 грн. - пені та стягнути судові витрати.

Статтями 51, 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного Банку України. Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти, зокрема, платіжні доручення.

Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до частини третьої ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Договором РКО інший строк не встановлений.

Згідно зі статтею 1073 ЦК України в разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

За приписом ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1089, ч. З ст. 1090, ч. 1 ст. 1091 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Платіжне доручення платника приймається банком до виконання за умови, що сума платіжного доручення не перевищує суми грошових коштів на рахунку платника, якщо інше не встановлено договором між платником і банком. Банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Пунктом 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", та п., 2.19 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» затвердженої Постановою НБУ від 21 січня 2004 р. встановлено, що розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, він виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного робочого дня. За порушення цих строків банк, що обслуговує платника, несе відповідальність згідно із законодавством України.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон) дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки це дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача.

Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по виконанню своїх зобов'язання по договору про розрахунково-касові операції доведена матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (, 04050 м. Київ, вул. Артема 60) здійснити розрахунково-касові операції (перерахування коштів) згідно платіжних доручень № 21 та № 22 від 19.03.2015р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, 04050 м. Київ, вул. Артема 60) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 1333 (одну тисячу триста тридцять три) грн. 96 коп. - інфляційних втрат, 43 (сорок три) грн. 30 коп. - 3% річних, 396 (триста дев'яносто шість) грн. 01 коп. - пені та судовий збір у розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 31.07.2015р. )

Суддя В.І.Мельник