УХВАЛА

03.08.2015№ 910/12946/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/12946/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційно-фінансової компанії «Євроінвестбуд», с. Франівка Гощанського району Рівненської області,

до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Златобанк», м. Київ,

про визнання недійсним договору від 18.07.2012,

за участю представників:

позивача - Сівак О.В. (довіреність від 18.05.2015 № б/н);

відповідача - Русскіної О.В. (довіреність від 22.05.2015 № б/н);

третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю інвестиційно-фінансова компанія «Євроінвестбуд» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про визнання недійсним укладеного публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») та ПАТ «Дельта Банк» договору відступлення права вимоги від 18.07.2012 (далі - Договір), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. і зареєстрованого в реєстрі за №9492.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2015 порушено провадження у справі; залучено до участі у справі публічне акціонерне товариство «Златобанк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

ПАТ «Дельта Банк» 15.06.2015 подало суду відзив на позов, в якому зазначило таке: 06.08.2008 Компанією та ПАТ «Златобанк» укладено кредитний договір № 27/08/KL (далі - Кредитний договір); 18.07.2012 ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Златобанк» укладено Договір, відповідно до якого ПАТ «Златобанк» відступило, а ПAT «Дельта Банк» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором; правовідносини, що склалися в результаті укладення Договору, не підпадають під визначення «факторингу», який є окремим цивільним інститутом; заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; при цьому порядок укладення договору відступлення права вимоги встановлений статтями 512 - 517 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); отримання первісним кредитором згоди боржника на укладення Договору вказаними статтями ЦК України не передбачено; Договір не може бути визнаний недійсним, оскільки в момент його вчинення сторонами були дотримані всі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до статті 203 ЦК України; позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позову на підтвердження наявності порушення своїх прав та інтересів, тому позов не підлягає задоволенню.

Позивач 31.07.2015 подав суду клопотання про залишення позову без розгляду.

Клопотання мотивоване тим, що позивач не має можливості подати суду:

власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору;

на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування оригінал та належним чином засвідчену копію статуту (положення) і довідки про рахунки, відкриті в банківських установах або органах Державного казначейства України;

оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні;

довідки про включення позивача і відповідача до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України або витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2015 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник відповідача не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Згідно зі статтею 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Оскільки ГПК України не передбачено залишення позову без розгляду за клопотанням сторони, а також те, що копія статуту позивача, довідка про включення позивача до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору містяться в матеріалах справи, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання позивача про залишення позову без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 03.08.2015 подав суду заяву про відмову від позову та зазначив, що наслідки прийняття судом відмови від позову Компанії відомі.

Представник відповідача не заперечив щодо поданої позивачем заяви.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до частин четвертої і шостої статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову; господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У пункті 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадках відмови позивача від позову господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК України, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що відмова позивача від позову у справі №910/12946/15 не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 78 ГПК України заява про відмову від позову повинна бути підписана позивачем; до прийняття такої відмови господарський суд, зокрема, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Подана суду заява про відмову від позову підписана представником Компанії Сівак О.В., якій довіреністю від 18.05.2015 № б/н надано у тому числі право відмовлятися від позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за можливе прийняти відмову позивача від даного позову і припинити провадження у справі.

У пункті 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону України «Про судовий збір», є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Отже, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 22, 78, пунктом 4 частини першої статті 80, статтею 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційно-фінансової компанії «Євроінвестбуд» від позову до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Златобанк», про визнання недійсним договору від 18.07.20122.

2. Провадження у справі № 910/12946/15 припинити.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко