ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Справа № 922/1673/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Хоміч А.А., за довіреністю від 26.06.2015р. №35;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3438 Х/1-18) на рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 року у справі №922/1673/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк", м. Донецьк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрбізнесбанк», м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро", с. Сосонівка, Харківська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного підприємства "Реал-Ком", м. Харків

про стягнення коштів у розмірі 5 525 035,64 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Український Бізнес Банк" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго", в якій просить суд стягнути з відповідача, як з солідарного відповідача, заборгованість за договором про надання кредиту овердрафт №9-14-Хрк від 06.02.2014 року на користь позивача у сумі 5 525 035,64 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 5083790,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 441 245,64 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.05.2015 року (суддя Пономаренко Т.О.) у задоволенні позову відмовлено. Оскаржуване рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що у зв'язку з укладенням між банком та позичальником 24.10.2014р. Додаткової угоди №2 до договору про надання кредиту овердрафт від 06.02.204р. відбулась зміна умов основного зобов'язання, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя без надання на це згоди останнього.

Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк", м. Донецьк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрбізнесбанк», м. Київ з вказаним рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015р. у справі №922/1673/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря судової палати №1 Харківського апеляційного господарського суду для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 21.07.2015р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. розгляд справи відкладено на 29.07.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи.

Телефонограмами від 27.07.2015р. повідомлено відповідача та третю особу про час та місце розгляду справи. (а.с.184-185).

У судовому засіданні 29.07.2015р. представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 29.07.2015р. не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №192, №455, проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за їх відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Український Бізнес Банк" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго", в якій просить суд стягнути з відповідача, як з солідарного відповідача, заборгованість за договором про надання кредиту овердрафт №9-14-Хрк від 06.02.2014 року на користь позивача у сумі 5 525 035,64 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 5083790,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 441 245,64 грн.

З 26.12.2014р. розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в банку тимчасової адміністрації на підставі постанови Правління Національного Банку України від 25.12.2014р. №844 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк до категорії неплатоспроможних» та призначено особу уповноважену виконувати повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білу І.В.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Український бізнес банк" (Банк) та Приватним підприємством "Реал-Ком" (Позичальник) було укладено договір про надання кредиту овердрафту №9/14-Хрк (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк здійснює платежі Позичальника на суму, що перевищує залишок грошових коштів на поточному рахунку №2401 в ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК", в межах встановленого ліміту кредитування за кредитним овердрафтом за наявності вільних грошових коштів і періодом повного погашення заборгованості за основним боргом з утворенням кредитового сальдо на кінець банківського дня кожні 60 календарних днів. Сума ліміту кредитування встановлюється сторонами у розмірі 5 100 000,00 грн.

Сума процентів за користування кредитом "овердрафт" складає 19,5 % річних відповідно до п. 3.1 договору.

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит "овердрафт" не пізніше 05 серпня 2014 року.

У разі невиконання зобов'язань, визначених п.3.3 (а саме - в разі неповернення отриманих кредитних коштів, несплати усіх процентів за фактичний строк користування кредитом "овердрафт") цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі 39% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Пунктом 3.5 сторони погодили, що боржник зобов'язався у разі невиконання умов та зобов'язань за договором сплатити банку відсотки у розмірі 39% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від Позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойки та збитків.

Також, 06 лютого 2014 року з метою забезпечення своєчасного та повного виконання за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством "Український бізнес банк" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго" (поручитель) було укладено договір поруки №9-14-ХРК/ПОР 3, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за договором про надання кредиту овердрафт №9-14-Хрк від 06.02.2014 року, укладеного між ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" та ПП "РЕАЛ-КОМ" на суму 5 100 000,00 грн. зі сплатою 19,5% річних, з встановленим строком погашення до 05 серпня 2014 року.

У відповідності до розділу III договору поруки, договір вступає у дію з моменту його підписання, а припиняється його дія у момент повного виконання ПП "РЕАЛ-КОМ" боргових зобов'язань перед банком.

Згідно п. 4.1. договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання ПП "РЕАЛ-КОМ" зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

07 травня 2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту овердрафт №9-14-Хрк від 06.02.2014 року, в якій були внесені зміни до пунктів 1.1, 3.1, 3.5, 3.16, 3.21, 3.22, 8.3 договору. Даною додатковою угодою було змінено період повного погашення заборгованості за основним боргом з утворенням кредитного сальдо на кінець банківського дня з 06 лютого 2014 року по 06 травня 2014 року - кожні 60 календарних днів, та з 07 травня 2014 року - кожні 0 календарних днів. Також, було змінено сплату відсоткової ставки річних на 23% та за невиконання умов та зобов'язань за договором, було змінено сплату відсотків у розмірі 46% річних.

07 травня 2014 року між Банком та Поручителем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №9-14-ХРК/ПОР 3 від 06.02.2014 р., в якій були внесені зміни до п. 1.1. договору поруки, а саме було змінено сплату відсоткової ставки річних на 23,0%. Також було доповнено Договір поруки п. 2.6., в якому зазначено, що Поручитель ознайомлений зі змістом Додаткової угоди від 07.05.2014 р. до договору про надання кредиту овердрафт №9-14-Хрк від 06.02.2014 р. та всі умови Додаткової угоди №1 йому відомі, зрозумілі та узгоджені.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, проте позичальником зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконані, у зв'язку з чим за позичальником перед банком утворилась заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складає 5 525 035,64 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 5 083 790,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками - 441 245,64 грн.

26.05.2015р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вже зазначалось вище, 06.02.2014р. між банком та поручителем був укладений договір поруки.

Пунктом 1.1 договору визначені істотні умови кредитного договору, а саме поручитель зобов'язується солідарно нести відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язання за кредитним договором на суму 5 100 000,00 грн. зі сплатою 19,5% річних, а також комісій, пені, штрафів згідно з умовами кредитного договору, з встановленим строком погашення до 05.08.2014р.

Крім того, п.2.6 договору поруки встановлено, що поручитель підтверджує, що ознайомлений з кредитним договором, всі умови йому відомі та зрозумілі.

Надалі, між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до істотних умов кредитного договору, а саме до п.3.1 кредитного договору, який викладено в наступній редакції: «Щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, сплачувати суму процентів за користування кредитом «овердрафт», що нарахована за попередній календарний місяць, виходячи з 23,0% річних відповідно до договору».

Пункт 3.3 кредитного договору викладено в наступній редакції: «У разі невиконання зобов'язань, визначених п.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 46% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Як зазначалось вище, 07.05.2014р. між банком та поручителем укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки від 06.02.2014р., якою внесені зміни до істотних умов договору поруки, а саме поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язання за кредитним договором на суму 5 100 000,00 грн. зі сплатою 23,0% річних, а також комісій, пені, штрафів згідно з умовами кредитного договору.

Також, сторонами в договорі поруки визначено п.2.6, в якому сторони погодили, що поручитель підтверджує, що він ознайомлений з Додатковою угодою №1 від 07.05.2014р. до договору про надання кредиту овердрафт від 06.02.2014р., заперечень та зауважень поручитель не має.

Отже, збільшення відповідальності поручителя було оформлене відповідною додатковою угодою до основного договору.

24.10.2014р. між банком та позичальником укладено Додаткову угоду №2 до основного договору, якою внесені зміни лише у п.3.5 кредитного договору, який стосується розміру процентів річних на суму простроченої заборгованості, а саме: «У разі невиконання зобов'язань, визначених п.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 46% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення. Починаючи з 06.08.2014р. позичальник сплачує банку проценти у розмірі 24% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення».

А отже, з аналізу внесених змін Додатковою угодою №2 до кредитного договору випливає, що розмір відсотків за користування кредитом не був змінений, а розмір відсотків, який підлягає нарахуванню на прострочену заборгованість зменшився з 46% до 24% з 06.08.2014р.

За таких обставин, посилання місцевого господарського суду на приписи частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України як причину припинення договору поруки є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, так як збільшення обсягу відповідальності поручителя шляхом підписання Додаткової угоди №2 не відбулось.

Крім того, виконання позивачем умов Додаткової угоди №2 підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про стан заборгованості ПП «Реал-Ком» станом на 13.03.2015р., в якій зазначено, що на суму простроченої заборгованості здійснюється нарахування у розмірі 24%.

Колегія суддів зазначає, що збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами, а відтак і збільшення відповідальності позичальника та поручителя відбулось тільки після укладення Додаткової угоди №1.

Проте, згоду на це збільшення позивачем було отримано як від позичальника так і безпосередньо від поручителя, що підтверджується відповідними додатковими угодами до кредитного договору та/або до договору поруки.

Крім того, відповідно до п. 4.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014 року N 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до п.4.1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014 року N 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зміна умов зобов'язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя може припинити поруку лише у випадку, коли зазначене призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за забезпеченим порукою зобов'язанням.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення дійшов хибного висновку про збільшення відповідальності поручителя без його згоди, а тому безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 року у справі №922/1673/15 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким позов слід задовольнити.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі є переконливими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 99, 101, ч.2 ст. 103, п.1 ч.1, 3 ст. 104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк", м. Донецьк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрбізнесбанк», м. Київ задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 року у справі №922/1673/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро", с. Сосонівка (вул. Миру, буд. 15, с. Сосонівка, Нововодолазький район, Харківська область, , МФО 334969, рахунок 3739006 у ПАТ «Укрбізнесбанк») на користь Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк", м. Донецьк (вул. Артема, б.125, м. Донецьк, 83001, , МФО 334969 рах. 3739006 в ПАТ «Укрбізнесбанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Пат «Укрбізнесбанк», м. Київ (вул. О. Гончара, 26, м. Київ, 01054, , МФО 334969 рах. 3739006 в ПАТ «Укрбізнесбанк») заборгованість за договором про надання кредиту овердрафт №9-14-Хрк від 06.02.2014р. у сумі 5 525 035,64 грн. з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 5083790,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 441 245,64 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро", с. Сосонівка (вул. Миру, буд. 15, с. Сосонівка, Нововодолазький район, Харківська область, , МФО 334969, рахунок 3739006 у ПАТ «Укрбізнесбанк») на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у сумі 109 620,00 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.08.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.