донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.08.2015 справа №908/1854/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБудко Н.В. Мартюхіної Н.О., Склярук О.І.
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справіЧеркас В.М. не прибув не прибув Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» Костенка І.І., м. Кременчук Полтавської області Запорізької області 10.06.2015р. №908/1854/15-г (Суддя - Попова І.А.)
за позовом доПублічного акціонерного товариства «Автокразбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» Костенка І.І., м. Кременчук Полтавської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк
простягнення 14524000 грн. строкової заборгованості за кредитним договором №98-К/Л від 15.04.2014р., 533757 грн. поточних процентів, 2843073 грн. прострочених процентів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» Костенка І.І., м. Кременчук Полтавської області звернулося до господарського суду Запорізької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк про стягнення 14524000 грн. строкової заборгованості за кредитним договором №98-К/Л від 15.04.2014р., 533757 грн. поточних процентів, 2843073 грн. прострочених процентів.

Рішенням господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. по справі №908/1854/15-г позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк», м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» 533757 грн. поточних процентів за кредитом, 2843073 грн. прострочених процентів за кредитом. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з винесеним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» Костенка І.І., м. Кременчук Полтавської області звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. по справі №908/1854/15-г в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення суми кредиту у розмірі 14 524 000, 00 грн. та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на те, що не направлення Позичальнику письмової вимоги про повернення заборгованості не може бути перешкодою для звернення до господарського суду із заявою про стягнення заборгованості, крім того відсутність письмової вимоги про дострокове стягнення суми кредиту не є перешкодою для реалізації права на судовий захист.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.07.2015р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Будко Н.В., судді Склярук О.І., Мартюхіна Н.О.

Представник позивача у судове засідання 03.08.2015р. не прибув, під час звернення із апеляційною скаргою просив розглянути справу без участі його представника. Клопотання розглянуто та задоволено судом.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2014 р. Публічне акціонерне товариство "АвтоКразБанк" (банк, позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Естмарк" (позичальник, відповідач у справі) уклали кредитний договір № 98-К/Л, за умовами якого банк в порядку та на умовах, передбачених цим договором, зобов'язався відкрити позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію, в межах якої надати позичальнику в користування кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитування 14600000,00 грн. (п.п. 1.1.1 кредитного договору); кредитна лінія відкривається на строк по 14 квітня 2017 р. (включно) (п.п. 1.1.2 кредитного договору); кредит позичальнику надається впродовж строку дії кредитної лінії в повному обсязі або окремими частинами в межах ліміту кредитування, зазначеного в п. 1.1.1 цього договору на підставі письмової заявки на отримання кредиту/траншу позичальника, викладеної в формі, передбаченій цим договором (Додаток № 1), та за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань згідно з цим договором. Позичальник має можливість, упродовж строку дії кредитної лінії, неодноразово отримувати та погашати кредит/транш в межах вільного залишку встановленого ліміту кредитування. Ліміт кредитування автоматично відновлюється на суму погашеного кредиту/траншу (п.п. 1.1.3 кредитного договору); процентна ставка за користування кредитом 27% процентів річних. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована (п.п. 1.1.4 кредитного договору); кредит надається позичальнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності (п.п. 1.1.5 кредитного договору); кредит надається до 14 квітня 2017 р. або до строку, встановленого у відповідності з п. 3.9 цього договору (п.п. 1.1.6 кредитного договору).

Пунктом 3.1 кредитного договору встановлено, що для обліку заборгованості позичальника по кредиту Банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № 2512 та для обліку процентів нарахованих доходів рахунок № 2512.

Пунктом 3.3 кредитного договору встановлено, що позичальник погашає кредит/транш на позичковий рахунок № 2512 в ПАТ "АКБ Банк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 331100, код за ЄДРПОУ позичальника 35237373: у строк погашення кредиту - в повній сумі фактичної заборгованості по Кредиту. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.

Згідно з п. 3.7 кредитного договору сторони домовились, що відповідно ст.ст. 212, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути Банку на його письмову вимогу заборгованість за цим договором (у тому числі - заборгованість за кредитом, нараховані та несплачені проценти, інші доходи Банку, пені, штрафи, та інші можливі платежі, компенсувати суму збитків) раніше календарної дати, визначеної п. 1.1.6. цього договору, в разі настання наступних обставин, зокрема, несплати або часткової несплати позичальником у передбачений цим договором строк суми процентів (п.п. 3.7.1 кредитного договору); несплати або часткової несплати позичальником у передбачений цим договором строк кредиту, інших доходів та/або при несплаті або частковій несплаті позичальником в строк штрафних санкцій (п.п. 3.7.2 кредитного договору).

Пунктом 4.5 кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує нараховані проценти в валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 05 числа кожного місяця, наступного за звітним, та в день строку погашення кредиту на рахунок № 2512 в ПАТ "АКБ Банк", код Банку в системі електронних платежів (МФО) 331100, код за ЄДРПОУ позичальника 35237373.

Відповідно до п. 8.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний використати кредит на зазначені в договорі цілі і повернути одержаний кредит та сплатити нараховані проценти в строки, обумовлені цим договором.

Як свідчать вивчені матеріали, на підставі заявки позичальника (№ 15/04/14 від 15.04.2014 р.) банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши транш у розмірі 14600000 грн., про що свідчать виписки з позичкового рахунку позичальника, меморіальний ордер № 1584 від 15.04.2014 р., надані до матеріалів справи.

Як вказує позивач, позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2843073 грн. та поточна заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 533757 грн.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія виходить з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання в силу ст. 525 ЦК України не допускається.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за поточними процентами та заборгованість за простроченими процентами за користування кредитними коштами.

Перевіривши арифметичний розрахунок заявлених вимог позивача, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо стягнення заборгованості за поточними процентами у розмірі 533757 грн., та заборгованості за простроченими процентами за користування кредитними коштами в сумі 2843073 грн.

В той же час, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення 14524000,00 грн. строкової заборгованості за кредитом виходячи з наступного.

Пунктами 1.1.1. та 1.1.6. кредитного договору передбачено, що кредитна лінія відкривається та кредит надається на строк по 14.04.2017 р. Пунктом 3.9. кредитного договору сторони узгодили, що для випадків, визначених пунктом 3.7. кредитного договору, за рішенням уповноваженого органу Банку та на Письмову вимогу Банку, Банк має право вимагати, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити заборгованість за цим Договором у повному обсязі в інші строки, ніж визначено п. 1.1.6., про що зазначається вПисьмовій вимозі. При цьому строком погашення кредиту є дата, визначена в Письмовій вимозі Банку.

Матеріали справи свідчать, що місцевий господарський суд відмовив у задоволенні вимог щодо стягнення 14524000,00 грн. із посиланням на те, що звернення кредитора із позовом до суду і надіслання боржнику копії позову є складовими судової процедури та не може розглядатися як вимога у розумінні норм цивільного законодавства та умов договору.

Відповідно до п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого. У силу частини другої статті 1054 ЦК України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що позивач не направляв відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, в той же час колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відсутність письмової вимоги не є перешкодою для реалізації права позивача, яке передбачено ст. 124 Конституції України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України звернутись у будь-який час з захистом своїх порушених прав.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов невірного висновку щодо відмови у задоволенні вимог щодо стягнення 14524000,00 грн. заборгованості за кредитним договором у зв'язку із чим рішення господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. по справі №908/1854/15-г підлягає частковому скасуванню із прийняттям нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 14524000,00 грн. заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» Костенка І.І., м. Кременчук Полтавської області на рішення господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. по справі №908/1854/15-г - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. по справі №908/1854/15-г - скасувати частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» (83048, м. Донецьк, вул. Артема, 102, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Киїівська, 8, ) строкову заборгованість за кредитним договором в сумі 14 524 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естмарк» (83048, м. Донецьк, вул. Артема, 102, ) в доход Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 73080,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 36540,00 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. по справі №908/1854/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: Н.О. Мартюхіна

О.І. Склярук