РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015Справа №910/15175/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській Г.С.

розглянувши справу № 910/15175/15

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Укрліфтсервіс»;

до комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва»;

про стягнення 6 448 274,97 грн.

Представники сторін:

від позивача: Брунь В.П., довіреність № 103 від 10.07.2015р.;

від відповідача: Шевченко С.Т., довіреність б/н від 13.01.2015р.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з додатковою відповідальністю «Укрліфтсервіс» (надалі - позивач) з позовом до комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (надалі - відповідач) про стягнення 6 448 274,97 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору № 300-14 про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем від 31.01.2014р. у визначений строк не оплатив надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з лютого 2014 року по квітень 2015 року виникла заборгованість у загальній сумі 6 448 274,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2015р. порушено провадження у справі № 910/15175/15 та призначено її розгляд на 25.06.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015р. розгляд справи було відкладено на 16.07.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача та неподанням останнім витребуваних судом доказів.

01.07.2015р., в порядку ст. 22 ГПК України, від позивача через загальний відділ діловодства надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 6 708 445,41 грн., яка виникла у період з лютого 2014 року по травень 2015 року.

Враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 55 ГПК України, ціну позову визначає позивач, заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду та спір вирішується в межах нової ціни позову - 6 708 445,41 грн.

Присутнім у судовому засіданні 16.07.2015р. представником позивача підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні в усних поясненнях визнав позов у повному обсязі в сумі 6 708 445,41 грн., проте письмовий відзив суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2014р. між позивачем (за договором - виконавець) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено Договір № 300-14 про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем.

У відповідності з п.1.1. договору, позивач зобов'язався надати відповідачу послуги з технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем за формою повного технічного обслуговування, а відповідач - прийняти і оплатити такі послуги відповідно до умов договору та діючого законодавства.

Виконання робіт здійснюється власною робочою силою та матеріальними ресурсами виконавця (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, щомісячна вартість послуг на день укладання договору за кожен місяць технічного обслуговування становить 1 030 938,57 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.4. договору, оплата за виконані послуги здійснюється на підставі акту виконаних робіт, підписаного сторонами, шляхом розщеплення платежів, що надходять від населення за послуги на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і направляється на рахунок виконавця послуг з технічного обслуговування ліфтів у розмірах, встановлених органами влади, що мають на те відповідні повноваження.

У випадку, якщо коштів, що надійшли виконавцеві за конкретний місяць, недостатньо для оплати виконаних робіт, різниця, що утворилася, покривається за рахунок коштів замовника.

При надходженні коштів, які перевищують вартість наданих послуг за поточний місяць, різниця оплати зараховується замовнику, як погашення заборгованості попередніх періодів, а при відсутності заборгованості - як авансування майбутніх платежів.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи відомостей обсягів робіт на щомісячне технічне обслуговування та актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів, підписаних представниками та скріплених печатками сторін, у відповідача перед позивачем станом на 25.06.2015р. утворилась заборгованість у загальній сумі 6 708 445,41грн.

Розмір заборгованості відповідача також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, підписаного сторонами станом на 25.06.2015р.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні в усних поясненнях позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 22 ГПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

У разі визнання відповідачем позову, господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб (ч. 5 ст. 78 ГПК України).

З огляду на викладені положення законодавства та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і, таким чином, суд приймає визнання відповідачем позову, поряд із власними висновками суду, для прийняття рішення про задоволення позову щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 6 708 445,41 грн. з огляду на наступні норми законодавства.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання послуг за представленими актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 6 708 445,41 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Укрліфтсервіс» (02093. м. Київ, вул. Бориспільська, 24-А; ) 6 708 445 грн. 41 коп. - основного боргу та 73080,00 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.07.2015р.

Суддя А.І. Привалов