ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа № 910/22788/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,
суддів :Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Біоімплант" Міністерства охорони здоров'я України
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 року
у справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Асоціація Впровадження Інвестицій"
до Державного підприємства "Біоімплант" Міністерства охорони здоров'я України
простягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2014 року, товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Асоціація Впровадження Інвестицій" звернулось до господарського суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.11.2014 року, просило стягнути з державного підприємства "Біоімплант" Міністерства охорони здоров'я України 124152,96 грн - попередньої оплати, 248305,92 грн - штрафу та 7449,17 грн на відшкодування витрат понесених ним на сплату судового збору, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу товарів № 5/13 від 21.11.2013 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.01.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Біоімплант" МОЗ України 124152,96 грн - попередньої оплати, 24830,59 грн - штрафу та 2979,67 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку постановою Київського апеляційного господарського суду України від 13.05.2015 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Постановлені судами рішення оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права і просить судові рішення скасувати, прийнявши нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 671 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.11.2013 року сторони уклали договір купівлі-продажу товарів № 5/13, за умовами якого (п. 1.1) продавець (відповідач) зобов'язався передати у власність покупця (позивач) товар згідно заявки, а саме Біоімплантати Тутопласт®, а покупець зобов'язався сплатити його повну вартість та прийняти товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені в договорі та специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, при цьому (п. 1.2) найменування, кількість, асортимент, ціна товару, що постачається, визначається в накладних, рахунках та в інших документах.

Кількість кожної партії товару узгоджується в заявці на постачання товару і вказується в накладних на товар (п. 2.4).

Згідно з п. 2.7, п. 2.9, п. 2.11, п. 2.12 договору продавець зобов'язався передати покупцю весь товар за договором по кількості, якості, асортименті та комплектності, а також всі відповідні документи на нього в строк до 15.02.2014 року, а покупець зобов'язався прийняти відповідний товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 3.1 загальна сума договору визначається згідно усіх специфікацій до цього договору та складає суму в гривні, що дорівнює 55000 євро. Ціна товару визначається сторонами в порядку, визначеному договором.

Покупець здійснює попередню оплату товару в гривні, у розмірі, що дорівнює сумі 11500 євро за офіційним курсом НБУ на дату оплати, протягом 5 банківських днів з дня укладення договору (п. 3.5).

Остаточний розрахунок за весь товар, що передається за договором, здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів з дня отримання покупцем товару на загальну суму, що визначена п. 3.1 договору (п. 3.6).

У п. 6.2 сторони визначили, що у разі неможливості передачі товару покупцю у термін вказаний в п. 2.7 договору на загальну суму, вказану в п. 3.1 договору, продавець зобов'язаний повернути сплачену покупцем попередню оплату товару у повному обсязі, а також сплатити покупцю штраф у розмірі 200% від суми попередньої оплати товару протягом 5 календарних днів з дня, наступного за днем порушення продавцем строку, встановленого п. 2.7 договору.

Перевіряючи виконання кожною із сторін взятих на себе зобов'язань судами встановлено, що сторони погодили та підписали специфікацію до договору № 5/13 від 21.11.2013 року, якою визначили найменування, ціну і кількість Біоімплантів Тутопласт® (Bioimplants Tutoplast®) виробництва Tutogen Medical GmbH (Germany), які підлягали поставці та визначили їх вартість, яка з урахуванням ПДВ склала 124152,96 грн.

Зазначена у специфікації сума сплачена позивачем на рахунок відповідача платіжним дорученням № 286 від 26.11.2013 року, що було рівноцінно 11500 євро.

Проте визначений у цій специфікації товар, зокрема і у передбачений п. 2.7 договору кінцевий строк поставки, відповідач не передав, а тому враховуючи права покупця, передбачені ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд правомірно постановили про повернення попередньої оплати у сумі 124152,96 грн і підстав для скасування судових рішень у цій частині за наведених у касаційній скарзі мотивів судова колегія не вбачає.

В той же час, судові рішення у частині стягнення штрафу не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню, оскільки постановляючи про часткове задоволення позову та стягнення 24830,59 грн штрафу, суди не звернули уваги, що за змістом п. 6.2 договору право покупця на штраф у розмірі 200% від суми попередньої оплати виникає лише у разі непоставки товару у визначений п. 2.7 договору строк, тобто до 15.02.2014 року, та у обсягах на суму, яка визначена у п. 3.1 договору і складає 55000 євро.

Узгодження товару, який би підлягав поставці на цю суму не відбулось, пропозицій, які могли бути прийняті відповідачем, позивач не надавав, а тому вимоги про стягнення штрафу безпідставні.

Скасовуючи судові рішення у цій частині судова колегія вважає можливим не передавати справу на новий судовий розгляд, а керуючись повноваженнями, зазначеними у ст. 111-9 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи, що матеріали справи не потребують додаткової перевірки, постановити у цій частині вимог нове рішення, яким у задоволенні вимог щодо стягнення штрафу відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 13.01.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 року в частині стягнення 24830,59 грн штрафу - скасувати і у позові в цій частині відмовити, судовий збір, який за рішенням господарського суду міста Києва від 13.01.2015 року підлягав стягненню з державного підприємства "Біоімплант" МОЗ України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній" Асоціація Впровадження Інвестицій" у сумі 2979,67 грн зменшити до 2483 грн, в решті судові рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній" Асоціація Впровадження Інвестицій" () на користь державного підприємства "Біоімплант" МОЗ України () 506,6 грн на відшкодування судових витрат за розгляд апеляційної та касаційної скарги.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко