ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 р. Справа №904/1713/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Кощеєва І.М., (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження голови суду Євстигнеєва О.С. від 29.07.2015р. №469)

секретар судового засідання: Петровська А.В.,

учасники провадження у справі:

від скаржника: Никитенко Є.В., представник, довіреність №19979/04-62-10-026 від 21.07.14р.;

інші учасники провадження по справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015р. у справі №904/1713/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлайн", с.Дороге Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлайн", с.Дороге Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015р. у справі №904/1713/15 (суддя Полєв Д.М.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Карлайн" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців, до 24.09.2015р. Ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Польянова Євгенія Олександровича.

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч.3,4 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарським судом Дніпропетровської області оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлайн" банкрутом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Не погодившись з вищевказаною постановою, Державна податкова інспекція в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська оскаржила звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену вище постанову - скасувати, як неправомірну.

Зокрема, на думку апелянта, оскаржувана постанова безпідставно прийнята місцевим господарським судом за відсутності даних позапланової перевірки боржника; залишено поза увагою факт ненадання боржником податковому органу первинної документації для здійснення позапланової перевірки з метою виявлення у боржника непогашеної податкової заборгованості; не надано правової оцінки тому факту, що банкрутство ТОВ "Карлайн" має ознаки фіктивного; боржником податковому органу (апелянту) не було надано проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, яка ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результати їх розгляду. В якості обґрунтування викладених в апеляційній скарзі доводів податковою інспекцією надано суду наказ №705 від 29.04.2015р. про здійснення документальної позапланової перевірки ТОВ "Карлайн", акт №559/04-62-22-3/31705352 від 29.04.2015р. про незнаходження посадових осіб ТОВ "Карлайн" за податковою адресою, лист ліквідатору ТОВ "Карлайн" про надання документів для проведення позапланової перевірки боржника тощо.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши доводи апеляційної скарги, розглянувши наявні у справі матеріали, а також, заслухавши пояснення присутніх під час розгляду апеляційної скарги учасників судового процесу, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне:

Провадження у справі про банкрутство ТОВ "Карлайн" порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015р. відповідно до процедури, передбаченої ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Підставою для звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі стала встановлена під час роботи голови ліквідаційної комісії недостатність вартості майнових активів боржника для задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015р. у даній справі ТОВ "Карлайн" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість вищезгаданої постанови господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015р. про визнання ТОВ "Карлайн" банкрутом та введення щодо нього ліквідаційної процедури, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

За вимогами ч.1 ст.2 Закону, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

Відповідно до ст.9 Закону, справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Отже, як вже зазначалось вище, провадження у справі про банкрутство ТОВ "Карлайн" порушено на підставі ст.95 Закону.

Частиною 1 ст.95 Закону встановлено, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідне правило визначено ч.3 ст.110 Цивільного кодексу України, яка містить загальні положення про ліквідацію юридичної особи.

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст.95 Закону, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2014р. учасниками ТОВ "Карлайн" прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації. Головою ліквідаційної комісії призначено Польянова Є.О.

В свою чергу, на виконання ч.1 ст.105 Цивільного кодексу України, боржник звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ для здійснення реєстраційної дії по внесенню відомостей про припинення юридичної особи, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №31705352 станом на 25.09.2014р., в якому містяться дані про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про початок процедури припинення ТОВ "Карлайн" з 25.09.2014р.

Також, відповідно до вимог ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України, в Бюлетені державної реєстрації №296 (26) від 29.09.2014р. ліквідатором боржника опубліковане оголошення про припинення ТОВ "Карлайн" шляхом ліквідації.

На виконання вимог ч.1 ст.111 Цивільного кодексу України, за результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, станом на 21.02.15р., складено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "Карлайн".

Проміжний ліквідаційний баланс затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Карлайн" №2 від 21.02.2015р. Згідно цього балансу кредиторська заборгованість ТОВ "Карлайн" складає 200 000,00 грн.; дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи відсутні; залишок грошові кошти на рахунку банкрута - 10 943,41 грн. (а.с.74).

Таким чином, згідно поданих документів господарським судом встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, при цьому до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, було дотримано вимоги цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Відповідно до положень ст.95 Закону, вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом. Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Таким, що не суперечить чинному законодавству України з питань банкрутства, зокрема, ст.ст.40, 95 Закону, колегія суддів вважає також призначення голової ліквідаційної комісії боржника Польянова Євгенія Олександровича, згідно рішення загальних зборів учасників ТОВ "Карлайн" від 25.09.2014р.

Разом з цим, з приводу викладених в апеляційній скарзі заперечень колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне:

Щодо сумнівів апелянта в наявності правових підстав для порушення стосовно ТОВ "Карлайн" провадження у справі про банкрутство; тверджень податкового органу про те, що визнання боржника банкрутом без участі податкового органу та за відсутності даних позапланової перевірки унеможливлює виявлення ознак фіктивності банкрутства підприємства з метою ухилення від оподаткування; а також, з приводу ненадання боржником до податкового органу первинних документів для можливості проведення його позапланової перевірки, колегія суддів зауважує наступне.

Отже, в Бюлетені державної реєстрації №296 (26) від 29.09.2014р. ліквідатором боржника опубліковане оголошення про припинення ТОВ "Карлайн" шляхом ліквідації (а.с.47), тобто, дана інформація стала загальновідомою 29.09.2014р.; господарським судом в адресу податкового органу (апелянта) було направлено ухвалу від 12.03.2015р. про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Карлайн" для вирішення питання щодо здійснення позапланової перевірки боржника (отримана адресатом 19.03.2015р., а.с.93).

Слід зазначити, що про проведення документальної позапланової перевірки боржника керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом (п.78.4 ст.78 податкового кодексу України). Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію відповідного наказу.

Згідно п.78.1.7 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків. Тривалість проведення такої перевірки відповідно до пункту 28.2 Податкового кодексу України не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів.

Натомість, в додатках до апеляційної скарги ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська додано наказ про проведення позапланової перевірки боржника №705, датований лише 29.04.2015р. (а.с.133).

Колегія суддів бере до уваги той факт, що посадовими особами апелянта здійснювався фактичний вихід в адресу боржника з метою здійснення його позапланової перевірки, в результаті якого було встановлено відсутність ТОВ "Карлайн" за податковою адресою (акт №559/04-62-22-3/31705352 від 29.04.2015р., а.с.134), а також, лист в адресу ліквідатора боржника з проханням надати необхідні для перевірки первинні документи. (а.с.135).

Разом з цим, апеляційна інстанція зауважує на прийнятті керівництвом апелянта вищезгаданого наказу про проведення позапланової перевірки боржника з грубим порушенням визначених вищезгаданими правовими нормами строків, а саме, лише через півтора місяці після отримання ухвали суду від 12.03.2015р. про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Карлайн" та більш ніж через півроку з дати опублікування інформації про припинення боржника в офіційному друкованому виданні (29.09.2014р.). Окрім того, колегія суддів приймає до уваги наявність в матеріалах справи доказів направлення в адресу апелянта заяви форми 8-ОПП про зняття з обліку платника податків та повідомлення про припинення ТОВ "Карлайн", датовані ще 26.09.2014р.

Таким чином, в ході апеляційного провадження у справі всьаовлено, що здійснення позапланової перевірки боржника у встановлені чинним законодавством строки податкова інспекція в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська не забезпечила, неможливість здійснення перевірки з причин ненадання ліквідатором відповідної первинної документації у встановленому порядку в рамках провадження у справі про банкрутство не оскаржила (докази зворотного - відсутні).

Не ґрунтуються на приписах п.8 ст.111 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.46 Закону про банкрутство також твердження апелянта про наявність у боржника обов'язку щодо надання податковому органу проміжного ліквідаційного балансу з метою перевірки достовірності і повноти його складення. (Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, зокрема, викладеною в постановах Вищого господарського суду України у справі №910/22798/13 від 02.07.2014р., №905/7561/13 від 13.08.2014р.).

При цьому, колегія суддів вважає за доцільне зауважити, що податковий орган (апелянт) не позбавлений права здійснити податкову перевірку, у тому числі після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. У разі ж виявлення порушень вимог податкового законодавства та заборгованості боржника по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), податковий орган має право заявити свої претензії до такого боржника шляхом подачі заяви із кредиторськими вимогами. При цьому, у разі незгоди з відмовою ліквідатора боржника надати документи для перевірки, орган державної податкової служби не позбавлений права оскаржити відповідні дії у встановленому законом порядку, а саме, в порядку адміністративного судочинства або у межах справи про банкрутство.

Таким чином, за загальними правилами, у відсутності доказів порушень учасниками провадження у справі чинного законодавства України з питань банкрутства, наведені в апеляційній скарзі доводи підставою для скасування постанови місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом бути не можуть. (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 25.12.2014р. у справі №904/8111/13 ).

За таких умов, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом під час провадження у справі було повно та всебічно досліджено фактичні обставини справи, надано належну правову оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, тому передбачені статтею 104 ГПК України правові підстави щодо зміни або скасування оскаржуваної постанови - відсутні.

Керуючись ст.101-103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015р. у справі №904/1713/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.08.2015р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Кощеєв