донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.07.2015р. справа №913/65/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В. Скакун О.А., Колядко Т.М.
при секретарі судового засідання Склярук С.І.
за участю представників сторін:
від позивача: Макаров В.Ю. довіреність №б/н від 27.07.2015р.
від відповідача: від третьої особи:не прибув не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від05.06.2015р.
по справі№913/65/15 (суддя Фонова О.С.)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроммеханіка», м. Дніпропетровськ
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області
простягнення 835143,31 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпроммеханіка», м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення заборгованості в сумі 688128,84 грн., пені 81783,63 грн., 3% річних 6051,76 грн., інфляційних втрат у розмірі 59179,08 грн. за договором поставки № 31/14/453/14-3СА від 05.06.2014р.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.04.2015р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит».

Рішенням господарського суду Луганської області від 05.06.2015р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпроммеханіка" 688128,84грн. - боргу, 81783,63 грн. - пені, 6051,76 грн. - 3% річних, інфляційних втрат у розмірі 59179,08 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 16702,87 грн.

Відповідач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку і просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа №904/4877/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» про тлумачення умов договору№31/14/453/14-3СА від 05.06.2014р. щодо моменту виникнення зобов'язання в частині оплати вартості товару. На думку скаржника, встановлення цієї обставини безпосередньо впливає на оцінку доказів та пов'язане з даною справою. Апелянт зазначає, що позивачем не виконано зобов'язання, передбачене п.4.3 договору щодо надання документів в підтвердження переходу права власності на товар до постачальника, вважає його відсутнім у позивача. Таким чином, у покупця до моменту виконання постачальником зобов'язань, а саме п.4.3 не виникає зобов'язань щодо оплати.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули.

Представник позивача у судове засідання прибув, заперечував проти доводів апеляційної скарги, відзив не надав. Проти розгляду скарги за відсутністю представників відповідача та третьої особи не заперечував.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпроммеханіка" (позивач), як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (відповідач), як Покупцем, від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" на підставі договору доручення № 1/20/13 від 01.04.2013, був укладений договір № 31/14/453/14-3СА від 05.06.2014 поставки продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 договору, постачальник зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція) в асортименті, кількості і строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими в договорі та специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору. Покупець зобов'язався прийняти і оплатити продукцію у відповідності до умов Договору.

Згідно з п. 4.1. договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, погоджені сторонами у Специфікації до договору.

Відповідно до п.4.3 договору в підтвердження поставки постачальник зобов'язаний надати покупцю наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактуру, податкову накладну, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні накладні (залізничну (товаро-транспортну накладну, сертифікат якості або поспорт, сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації); інструкцію (руководство) з експлуатації (у випадку, якщо даний документ передбачен), технічну документацію, передбачену п.2.3. даного договору, декларацію відповідності.

Покупець оплачує продукцію шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в розмірі 40% передплати, 60% протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту відвантаження, якщо інше не обумовлено у відповідних Специфікаціях до Договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п. 5.3. договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, які є невід'ємною частиною Договору, а п. 5.2. Договору встановлено, що ціни на продукцію, що поставляється Постачальником, встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях.

Згідно з п. 8.1. договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі неналежного виконання обома сторонами своїх зобов'язань, строк дії Договору встановлюється до 31.12.2014 включно.

04.11.2014 до договору підписано Додаткову угоду №1.

05.06.2014р. до договору підписано Специфікацію №1/3, яка є невід'ємною частиною Договору, відповідно до якої Постачальник поставляє Покупцю продукцію загальною вартістю 1153728,84 грн.

Оцінивши зміст спірного договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу продукцію на загальну суму 1153728,84грн., що підтверджується видатковою накладною від 19.11.2014р. №16, яка підписана з боку обох сторін без, містить всі необхідні відомості про товар, а також містить відомості про фактичне отримання товару. Зазначений товар був отриманий уповноваженим представником відповідача - експедитором МартинюкО.В. на підставі довіреності №1998 від 17.11.2014 року, про що свідчить її підпис на видатковій накладній. Зазначене також вбачається й з товарно-транспортної накладної №Р16 від 19.11.2014р.

В матеріалах справи не міститься доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку поставки та інших зауважень, на момент фактичної його передачі. Письмові повідомлення стосовно відмови від прийняття або оплати продукції відповідачем позивачу не надавались.

Не приймаються доводи апелянта відносно того, що у відповідача не настав момент оплати за поставлену продукцію, у зв'язку з невиконання позивачем умов п. 4.3 договору з огляду на наступне.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 04.11.2014р. розрахунки за продукцію, що поставляється, здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в розмірі 30% передоплати, 10% протягом 30 (тридцяти) календарних днів після підтвердження запуску продукції у виробництво, про що Постачальник письмово повідомляє Покупця, 60% протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту відвантаження відповідної партії продукції на склад Покупця. Якщо строк оплати припадає на вихідний та/або неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником (п. 4.5. Договору).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Таким чином, до відповідача перейшло право власності на товар в момент підписання видаткової накладної.

Крім того, в момент отримання товару покупцем не заявлено жодних зауважень щодо ненадання постачальником повного пакету документів, визначених у п.4.3 договору.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Жодна дія покладена цією нормою на покупця відповідачем не вчинена.

Натомість, як встановлено господарським судом та не заперечується сторонами по справі, відповідачем частково здійснено оплату продукції в сумі 465600,00 грн., у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 688128,84 грн.

Приписами ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено, факт прострочення виконання відповідачем обов'язку з оплати товару, тому господарський суд правомірно дійшов висновку щодо стягнення з останнього боргу у розмірі 688128,84грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% в сумі 6051,76 грн. за період з 20.12.2014 по 06.04.2015 та інфляційні втрати в сумі 59179,08 грн. за період з січня по лютий 2015 року включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, перевіривши арифметичний розрахунок, наданий позивачем, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення данних вимог в повному обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 81783,63 грн.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 6.8. Договору, у разі несвоєчасної оплати продукції Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Колегія суддів перевіривши арифметичний розрахунок суми пені, погоджується з висновком господарського суду про задоволення даної вимоги.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача щодо безпідставного незадоволення його клопотання від 03.06.2015р. про відкладення розгляду справи. У зв'язку з тим, що господарський суд відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. З наведеного клопотання не зрозуміло чому справу не може бути розглянуто без участі представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 05.06.2015р. по справі №913/65/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 05.06.2015р. по справі №913/65/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 05.06.2015р. по справі №913/65/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: Т.М.Колядко

О.А.Скакун

Надруковано 6 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-третій особі;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЗО.