ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"28" липня 2015 р. Справа № 911/2355/15

за позовом публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік»,

с. Стоянка Києво-Святошинський район,

про стягнення 33 699 142,49 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: Фесенко О.М., уповноважений, довіреність від 14.05.2015р. №29;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - публічне акціонерне товариство «ЗлатоБанк», м. Київ, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 28.05.2015р. до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік», с. Стоянка Києво-Святошинського району, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.07.2014р. №77/1/14-КL в сумі 33 699 142,49 грн., з яких: 29 999 700,00 грн. заборгованості за кредитом, 3 383 199,78 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 311 424,71 грн. пені та штраф за неналежне виконання в розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - публічне акціонерне товариство «ЗлатоБанк» на виконання умов кредитного договору від 03.07.2014р. №77/1/14-КL із змінами та доповненнями до нього надавав відповідачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Рибний домік» грошові кошти (кредит) для поповнення обігових коштів та інше в межах встановленого максимального ліміту заборгованості - 30 000 000,00 грн., а відповідач зобов'язувався повернути кредит в порядку та в терміни, визначені кредитним договором, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору в частині повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, у останнього утворилась вищевказана заборгованість.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2015р. позовну заяву публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/2355/15 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 30.06.2015р.

30.06.2015р. позивачем подано до господарського суду Київської області витребувані судом документи із супровідним листом від 30.06.2015р.

В судове засідання 30.06.2015р. з'явились повноважні представники позивача та відповідача, які надали усні пояснення по суті спору. В судовому засіданні 30.06.2015р. розпочато розгляд справи по суті. Крім того, представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу сторонам врегулювати спір, яке представником позивача підтримано. 30.06.2015р. оголошено перерву в судовому засіданні до 14.07.2015р., про що представників сторін повідомлено особисто під розпис.

09.07.2015р. від позивача до господарського суду Київської області надійшли додаткові документи разом із супровідним листом від 03.07.2015р., зокрема витребувані судом виписки по рахункам відповідача.

В судове засідання 14.072015р. повноважні представники позивача та відповідача не з'явились та про причини нез'явлення суд належним чином не повідомили. Ухвалою господарського суду Київської області від 14.07.2015р. розгляд справи відкладено на 28.07.2015р.

В судове засідання 28.07.2015р. з'явився повноважний представник позивача. Відповідач свого представника у судове засідання 28.07.2015р. повторно не направив, витребувані судом документи та відзив на позов не продав, про причини нез'явлення суд належним чином не повідомив.

Відповідно до рекомендацій Вищого господарського суду України (підпункт 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції») у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк», м. Київ (далі - ПАТ «ЗлатоБанк»), до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік», с. Стоянка Києво-Святошинського району (далі - ТОВ «Рибний домік»), вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 10561 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 03.07.2014р. між ПАТ «ЗлатоБанк» (кредитодавець/банк) та ТОВ «Рибний домік» (позичальник/боржник) Кредитний договір №77/1/14-КL (далі - Кредитний договір), згідно якого в порядку та на умовах, встановлених цим Договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього Договору. Відповідно до умов Кредитного договору:

- кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим Кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим Кредитним договором, може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією. Грошові кошти за кредитною лінією (отримання траншів) надається банком за заявками позичальника після їх акцепту банком. При наданні позичальнику кредитних коштів за акцептованою заявкою в обсязі, зазначеному в заявці, така заявка вважається виконаною, а зобов'язання банка дотриманими. При досягненні позичальником максимального ліміту заборгованості нові заявки банком не розглядаються до часткового або повного повернення кредитних коштів. Після часткового/повного повернення кредиту позичальник може надавати в банк нові заявки в межах чинного максимального ліміту заборгованості (пункт 1.2. Кредитного договору);

- максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 30 000 000,00 грн. (пункт 1.3. Кредитного договору);

- кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 01.07.2015р. включно (пункт 1.4. Кредитного договору);

- за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 20 процентів річних пункт 1.5. Кредитного договору);

- при отриманні від позичальника на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів коштів (або коштів, отриманих в порядку договірного списання), сторони встановлюють наступний порядок погашення боргових зобов'язань: 1) прострочені проценти (якщо буде мати прострочення); 2) прострочена комісія (якщо буде мати прострочення); 3) прострочена заборгованість за кредитом (якщо буде мати прострочення); 4) строкові проценти; 5) строкова комісія (якщо буде мати місце); 6) строкова заборгованість за кредитом; 7) можлива неустойка (штраф та пеня). Розподіл кошів, отриманих на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів, здійснюється в день їх отримання самостійно кредитодавцем (підпункт 2.2.2. пункту 2.2. Кредитного договору);

- проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем в валюті кредиту (пункт 2.3. Кредитного договору);

- сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів. День повернення кредиту до розрахунку не приймається (пункт 2.4. Кредитного договору);

- позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів (пункт 2.5. Кредитного договору);

- проценти за останній місяць користування кредитом сплачуються на кінцеву дату повернення кредиту (пункт 2.6. Кредитного договору);

- позичальник зобов'язаний: сплачувати проценти/комісію у розмірі та в порядку, передбаченому цим Кредитним договором; повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим Кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій; безумовно сплатити неустойку (штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні банку збитки, завдані невиконанням/неналежним виконанням умов Кредитного договору (підпункти 3.4.2.-3.4.4. пункту 3.4. Кредитного договору);

- Кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 7.6. Кредитного договору).

В подальшому, 08.12.2014р. між ПАТ «ЗлатоБанк» (кредитодавець/банк) та ТОВ «Рибний домік» (позичальник/боржник) укладено Договір №1 про внесення змін до Кредитного договору, згідно якого сторони домовились щодо сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р. включно не пізніше 20.12.2014р. включно.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач - ПАТ «ЗлатоБанк» належним чином виконував свої зобов'язання та надавав відповідачу кредитні кошти за заявками відповідача, копії яких залучені до матеріалів справи (03.07.2014р. - 13 472 000,00 грн., 04.07.2014р. - 1 000 000,00 грн., 19.08.2014р. - 250 000,00 грн., 26.08.2014р. - 3 500,00 грн., 28.08.2014р. - 8 000,00 грн., 29.08.2014р. - 27 200,00 грн., 03.09.2014р. - 3 546 000,00 грн., 05.09.2014р. - 322 000,00 грн., 11.09.2014р. - 15 400,00 грн., 15.09.2014р. - 170 000,00 грн., 23.09.2014р. - 5 020 000,00 грн., 25.09.2014р. - 8 000 000,00 грн., 16.10.2014р. - 1 866 400,00 грн., 29.10.2014р. - 350 000,00 грн., 10.12.2014р. - 1 682 000,00 грн.), що підтверджується копією виписки по особовим рахункам ТОВ «Рибний домік» за період з 03.07.2014р. по 04.05.2015р.

Відповідно до умов Кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредитні кошти в повному розмірі до 01.07.2015р. включно, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному Кредитним договором. Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом встановлені розділами 1, 2 Кредитного договору.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На твердження позивача, відповідач кредит не повернув, процента вчасно та в повному обсязі не сплатив, в зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитом.

Так, позивач визнає часткову сплату відповідачем грошових коштів, які відповідно до умов Кредитного договору банком були зараховані (в порядку черговості) на погашення заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом, на підтвердження чого позивачем надано відповідні банківські виписки.

Відповідно до частини 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики і сплати відсотків у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики.

Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач відзив на позов не подав, доказів належного виконання своїх господарських зобов'язань за Кредитним договором та сплати грошових коштів в розмірі більшому, ніж зазначено позивачем, суду не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 28.05.2015р. заборгованість позичальника за Кредитним договором становить 33 382 899,78 грн., з яких: 29 999 700,00 грн. заборгованості по кредиту та 3 383 199,78 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості.

Договірні правовідносини між сторонами, щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який є спеціальним з питань регулювання відносин, щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, і має пріоритетне застосування, щодо зазначених правовідносин сторін у справі.

В зазначеному законі прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Суд зазначає, що при розрахунку пені позивачем вірно застосовано договірну ставку пені у розмірі подвійної ставки НБУ.

Відповідно до рекомендацій Вищого господарського суду України, викладені у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За таких обставин, суд здійснив перевірку поданого позивачем розрахунку пені та встановив, що його зроблено обґрунтовано, у відповідності до умов договору та вимог закону та арифметично вірно, у зв'язку з чим належна до стягнення з відповідача на користь позивача пеня за невиконання грошових зобов'язань становить 311 242,71 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за неналежне виконання зобов'язання за Кредитним договором в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до частини 2 ст. 231 ГК України можливе одночасне стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань. Чинне законодавство не обмежує право учасників господарських відносин встановлювати одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України. Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України (постанова Верховного Суду України від 27.04.2012р. у справі №3-24гс12).

Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно частини 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин, умовою застосування до боржника штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобов'язання, та по-друге, такий штраф за порушення зобов'язання має бути передбачений договором.

Згідно положень пункту 4.3. Кредитного договору за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим Кредитним договором, передбачених пунктом 3.4. (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим Кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи встановлення судом факту прострочення грошових зобов'язань, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 5 000,00 грн. є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» повністю та приймає рішення про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік» на користь публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» 33 699 142,49 грн. заборгованості, з яких: 29 999 700,00 грн. заборгованості за кредитом, 3 383 199,78 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 311 242,71 грн. пені та штраф в розмірі 5 000,00 грн.

13.05.2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЗлатоБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Відповідно до пункту 22 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. За таких обставин згідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача сплату до державного бюджету України належного розміру судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік» (08114, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Київська, буд. 10, )

на користь публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» (01030, м. Київ, Шевченківський район, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, )

29 999 700,00 грн. (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч сімсот гривень нуль копійок) заборгованості за кредитом,

3 383 199,78 грн. (три мільйони триста вісімдесят три тисячі сто дев'яносто дев'ять гривень сімдесят вісім копійок) заборгованості по процентам,

311 242,71 грн. (триста одинадцять тисяч двісті сорок дві гривні сімдесят одну копійку) пені,

5 000,00 грн. (п'ять тисяч гривень нуль копійок) штрафу.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Рибний домік» (08114, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Київська, буд. 10, )

на користь державного бюджету України (отримувач: ГУ ДКСУ у Київській області, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 3001, МФО: 821018)

73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 05.08.2015р.

Суддя О.В. Конюх