РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №914/1084/15

За позовом Приватного підприємства «Берлин»

до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Кіт У.В. - довіреність б/н від 20.02.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Львівської області подано позов Приватного підприємства "Берлин" до Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", в особі Відділення №90 АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про зобов'язання виконати умови договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення умов Договору №1939 на розрахунково-касове обслуговування від 01.08.2014 року не було виконано платежі здійснені позивачем за допомогою сервісу «Клієнт Банк» у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов: 1) зобов'язавши відповідача виконати свої зобов'язання до Договору №1939 і перерахувати на поточні рахунки контрагентів Позивача суми, наведені в таблиці, а саме:

Отримувач Рах. ОтримувачаНазва платежуСума, грн.
ВДК Франківського району0005ПДВ за грудень 2014 р.29 213,00
ВДК Франківського району0005ПДВ за січень 2015 р.64 813,00
Казначейство України 1 (ел. адмін.податків)7824ПДВ за лютий 2015 р.4 739,00
ДПІ у Франківському районі1305ЄСВ за лютий 2015 р.6 827,30
Місцевий бюджет Франківського району0005Податок з доходів фізичних осіб за лютий1 236,29 грн.
УКуФранківського району 0005Військовий збір за лютий 248,46
ТзОВ «Компаньйон»666Оплата за товар згідно рахунку №ОТО-00,00
ТОВ «Сітек»6998Оплата за труби згідно рах. №00СИ4,50
ТОВ «Гостина»418Оплата послуг суборенди за січень, лютий, березень8 337,00

Ухвалою господарського суду Львівської області №914/1084/15 від 13.05.2015 року справу №914/1084/15 за позовом Приватного підприємства "Берлин" до Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про зобов'язання виконати умови договору, передано за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва.

Судом Львівської області встановлено, що відокремленому підрозділу АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Відділення №90 АТ "Банк "Фінанси та Кредит") не надано повноважень стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені юридичної особи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року прийнято справу до розгляду та призначено її розгляд на 24.06.2015 року.

24.06.2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання, призначене на 24.06.2015 року представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 24.06.2015 року не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, а також враховуючи клопотання представника відповідача, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 07.07.2015 року.

07.07.2015 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 13.05.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 07.07.2015 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, та просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги, згідно яких просив суд зобов'язати відповідача виконати свої зобов'язання до Договору №1939 і перерахувати на поточні рахунки контрагентів Позивача суми, наведені в таблиці, а саме:

Отримувач Рах. ОтримувачаНазва платежуСума, грн.
ВДК Франківського району0005ПДВ за грудень 2014 р.9 213,00
ВДК Франківського району0005ПДВ за січень 2015 р.64 813,00
ТзОВ «Компаньйон»666Оплата за товар згідно рахунку №ОТО-00,00
ТОВ «Сітек»6998Оплата за труби згідно рах. №00СИ4,50
ТОВ «Гостина»418Оплата послуг суборенди за січень, лютий, березень5 558,00
Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 07.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2014 року між Приватним підприємства «Берлин» (далі по тексту - клієнт, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач, Банк, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») укладено Договір №1939 на розрахунково-касове обслуговування (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Банк відкриває Клієнту поточні рахунки: №3301 в гривнях; №3301 в євро; №3301 в доларах США; №0001 в гривнях (надалі - Рахунок) та зобов'язується здійснювати його (їх) розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку на розрахунково-касове обслуговування Рахунків (надалі Тарифи) в порядку і на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування Рахунків в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання Банком грошових коштів з Рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3.2. Договору, Банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування Рахунків та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між Банком і Клієнтом

Відповідно до п. 3.3.3. Договору, Банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків у визначений внутрішніми документами Банка робочий час крім суботи, неділі та святкових та неробочих днів.

Позивачем було здійснено платежі за допомогою сервісу «Клієнт-Банк» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», однак відповідачем платежі позивача не були виконані.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, в порушення умов договору, відповідачем не було здійснено за поданими платіжними дорученнями (за допомогою сервісу «Клієнт-Банк» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») перерахування коштів у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Нормами статті 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно статі 1068 ЦК України, банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (стаття 1074 ЦК України).

За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України (п. 5.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 р. за N 1172/8493).

Згідно з ч. 1 ст. 1094 ЦК України, банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. №22).

Пунктом 1.30 ст. 1 Закону України " Про платіжні системи та переказ коштів в Україні " встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п.8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Змістом розрахункового зобов'язання між сторонами спору є не передача (перерахування) один одному грошової суми (майнового зобов'язання), а виконання відповідачем доручень позивача (що носить немайновий, організаційний характер) щодо переводу коштів на користь третіх осіб, тобто позивач за структурою спірного правовідношення не є кредитором стосовно відповідача. Таким чином, режим тимчасової адміністрації та мораторію у відповідача не є підставою невиконання платіжних доручень клієнта про перерахування коштів з поточного рахунку, а також не може впливати ні на динаміку процесу, ні на його наслідки. Обставинами, що підтверджують вимоги позову є факти наявності на поточному рахунку позивача достатньої для переказів суми коштів та невиконання відповідачем розпоряджень клієнта щодо їх перерахування.

Обов'язок Банку виконати переказ за платіжними дорученнями не є майновим зобов'язанням, а є обов'язком виконати дії з розрахунково-касового обслуговування клієнта, шляхом перерахування коштів клієнта на підставі платіжних доручень (аналогічного правового висновку притримується Вищий господарський суд України у постанові від 14.01.2010 року №7/36-2009).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивачем в порушення Договору не було здійснено за поданими позивачем платіжними дорученням перерахування коштів у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень, та на вимогу позивача не закрито банківський рахунок.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача виконати свої зобов'язання до Договору №1939 і перерахувати на поточні рахунки контрагентів Позивача суми, наведені в таблиці, а саме:

Отримувач Рах. ОтримувачаНазва платежуСума, грн.
ВДК Франківського району0005ПДВ за грудень 2014 р.9 213,00
ВДК Франківського району0005ПДВ за січень 2015 р.64 813,00
ТзОВ «Компаньйон»666Оплата за товар згідно рахунку №ОТО-00,00
ТОВ «Сітек»6998Оплата за труби згідно рах. №00СИ4,50
ТОВ «Гостина»418Оплата послуг суборенди за січень, лютий, березень5 558,00
нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, ) виконати свої зобов'язання до Договору №1939 на розрахунково-касове обслуговування від 01.08.2014 року і перерахувати на поточні рахунки контрагентів Приватного підприємства «Берлин» (79026, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ АК.ЛАЗАРЕНКА, будинок 8, квартира 12, ) суми, наведені в таблиці, а саме:

Отримувач Рах. ОтримувачаНазва платежуСума, грн.
ВДК Франківського району0005ПДВ за грудень 2014 р.9 213,00
ВДК Франківського району0005ПДВ за січень 2015 р.64 813,00
ТзОВ «Компаньйон»666Оплата за товар згідно рахунку №ОТО-00,00
ТОВ «Сітек»6998Оплата за труби згідно рах. №00СИ4,50
ТОВ «Гостина»418Оплата послуг суборенди за січень, лютий, березень5 558,00
3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, ) на користь Приватного підприємства «Берлин» (79026, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ АК.ЛАЗАРЕНКА, будинок 8, квартира 12, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 14.07.2015 року.