ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015 р. Справа№ 914/1556/15

За позовом: Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі:

позивача-1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

позивача-2: Радехівської міської ради, м. Радехів Львівської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Галичина", м. Радехів Львівської області

про стягнення 14 059 075, 70 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від прокуратури: Шевчук В.В., Зозуля Ю.М.

від позивача-1: Кохан Н.В. - представник

від позивача-2: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Зміст ст. 22 ГПК України представникам прокуратури та позивача 1 роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі: позивача-1 Державної екологічної інспекції у Львівській області та позивача-2: Радехівської міської ради до Приватного акціонерного товариства "Галичина" про стягнення 14 059 075, 70 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.05.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.06.2015 року.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду.

В судових засіданнях прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях, наданих в судових засіданнях.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, вимог суду, зазначених в ухвалах про порушення справи та про відкладення справи належно не виконав, на адресу суду скерував відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги заперечив та просив відмовити у їх задоволенні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

Заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Львівській області (надалі - позивача-1) та Радехівської міської ради (надалі - позивача-2:) звернувся в господарський суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Галичина" (надалі - відповідач) про стягнення 14 059 075, 70 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на те, що в період з 19.06.2014 р. по 10.07.2014 р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства в своїй діяльності, за результатами якої складено акт перевірки № 877/06/94, який підписаний представником відповідача без зауважень та у передбаченому законом порядку не оскаржувався.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра, яке полягало у тому, що в період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. для забезпечення технологічного процесу виробництва (виробничих потреб) відповідачем використано 2 201 м. куб. видобутих із власних водозаборів (свердловин № № 3, 4) підземних вод в обсязі, що не перевищує 300 м. куб. на добу, а у період з 27.06.2012 р. по 10.12.2012 р. та з 21.12.2012 р. по 22.06.2014 р. відповідач здійснив забір підземних вод об'ємом 269 577 м. куб. в обсязі, що перевищує 300 м. куб. на добу. Відповідачем здійснено видобуток води на виробничі потреби упродовж зазначеного періоду за відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

29.07.2014 р. та 12.08.2014 р. на адресу відповідача Державною екологічною інспекцією у Львівській області було скеровано претензії № 150 та № 155 про необхідність відшкодування завданих державі збитків на суму 14 059 075, 70 грн., які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання підземних вод при відсутності спеціального дозволу на користування надрами визначений на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України від 20.07.2009 року за № 389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 року за № 767/16783. Розрахунок розміру збитків всього на загальну суму 14 059 075, 70 грн., які прокурор просить стягнути з відповідача на користь державного та місцевих бюджетів, зокрема, на суму 113 857, 73 грн. проведено за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. внаслідок самовільного використання підземних вод на виробничі потреби в обсязі, що не перевищу 300 м.куб. на добу; на суму 13 945 218, 00 грн. проведено за період з 27.06.2012 р. по 10.12.2012 р. та з 21.12.2012 р. по 22.06.2014 р. внаслідок самовільного використання підземних вод на виробничі потреби в обсязі, що перевищує 300 м.куб. на добу.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що для відшкодування завданої шкоди необхідно одночасно довести неправомірність поведінки особи, вину завдавача шкоди, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. У даному випадку відсутні дві умови, відсутність яких виключає відповідальність за заподіяну шкоду, а саме: відповідач не порушував водне законодавство, оскільки здійснював спеціальне водокористування на підставі відповідних дозволів на спеціальне водокористування (Дозвіл на спеціальне водокористування від 10.10.2011 р. № Укр-989-11/Льв та Дозвіл на спеціальне водокористування від 10.06.2014 р. № Укр-232-ДЕП/Льв) та проводив оплату збору за спеціальне використання води та користування надрами та з боку відповідача відсутня вина в неотриманні спеціального дозволу на користування надрами, оскільки в силу певних обставин, які не залежать від товариства, даний спецдозвіл на користування надрами у належні розумні строки компетентним органом не був виданий.

Крім цього, отримання двох дозволів (і дозволу на спеціальне водокористування, і спеціального дозволу на користування надрами) на один і той же об'єкт є порушенням принципу державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності - зменшення рівня державного регулювання господарської діяльності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити виходячи із наступних мотивів:

Статтею 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання. В порядку спеціального використання природних ресурсів суб'єктам господарювання надаються природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих в установленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Частиною 3 ст. 19 вказаного Кодексу передбачено, що у випадках встановлених цим Кодексом, користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу.

Зокрема, такі виняткові випадки визначено в ст. 23 Кодексу України про надра, де зазначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

В акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 19.06.2014 р. № 877/06/94 зафіксовано вчинене відповідачем порушення, яке полягало у тому, що в період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. для забезпечення технологічного процесу виробництва (виробничих потреб) ним використано 2 201 м. куб. видобутих із власних водозаборів (свердловин №№ 3, 4) підземних вод в обсязі, що не перевищує 300 м. куб. на добу, а у період з 27.06.2012 р. по 10.12.2012 р. та з 21.12.2012 р. по 22.06.2014 р. відповідач здійснив забір підземних вод для тих же потреб, об'ємом 269 577 м. куб., тобто в обсязі, що перевищує 300 м. куб. на добу.

15 липня 2014 р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища винесено припис за №464-06, згідно якого відповідачу приписано не здійснювати видобуток підземних прісних вод із свердловин без спеціального дозволу на користування надрами для добування підземних прісних вод.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником земельних ділянок на яких розташовані водозабірні свердловини, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки серії від 25.07.2001 р. серії ЛВ № 030231 та від 09.08.2008 р. серії № ЯД № 471189.

Суд зауважує, що відповідач, як власник земельної ділянки має право без спеціального дозволу видобувати для власних господарсько-побутових потреб підземні води в об'ємі не більше 300 кубічних метрів на добу.

Об'єм забраної відповідачем з свердловин № № 3,4 води, за наявності лише дозволу на спеціальне водокористування, за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. складає 2 201 м. куб., хоча вказаний об'єм води і не перевищує 300 м. куб. на добу, проте вода була використана не для господарсько-побутових потреб, а для виробничих потреб. У період з 27.06.2012 р. по 10.12.2012 р. та з 21.12.2012 р. по 22.06.2014 р. відповідач здійснив забір підземних вод для виробничих потреб, об'ємом 269 577 м. куб., що в свою чергу перевищує допустиму норму для видобування підземних вод без спеціального дозволу. Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи копіями журналів обліку водоспоживання свердловин № № 3, 4, державної статистичної звітності відповідача про використання води за формою 2 ТП- (водгосп), а також довідкою відповідача від 25.07.2014 року № 1208.

Таким чином, реалізація відповідачем права видобувати підземні води без спеціального дозволу, передбаченого статтею 23 Кодексу України про надра, була можлива за наявності певних умов, зокрема: відповідач міг видобувати воду з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання та якщо видобування підземних вод з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу. Вказані умови відповідачем не дотримані.

Щодо посилання відповідача на те, що він здійснював спеціальне водокористування на підставі відповідних дозволів на спеціальне водокористування та отримання двох дозволів (і дозволу на спеціальне водокористування, і спеціального дозволу на користування надрами) на один і той же об'єкт є порушенням принципу державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності, суд не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, наведеними нормами чинного законодавства передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання. Тобто, правомірність користування підземними прісними водами передбачає наявність як дозволу на спеціальне водокористування, так і дозволу на видобування прісних підземних вод, оскільки вказані дозволи визначаються законодавством самостійними дозвільними документами. Наявність дозволу на спеціальне водокористування не може бути самостійною підставою для видобування прісних підземних вод.

Крім цього, неотримання відповідачем спецдозволу на користування надрами у належні розумні строки не є підставою для звільнення його від відповідальності за видобування підземних вод без спеціального дозволу.

Суд зауважує, що серед документів, долучених відповідачем до відзиву, знаходиться спеціальний дозвіл на користування надрами, що виданий відповідачу 10.11.2014 року (реєстраційний номер 4597), тобто відповідачем було визнано необхідність його отримання.

Відповідно статті 65 Кодексу України про надра порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Статтею 67 вказаного Кодексу підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Зважаючи на те, що підставою для відповідальності за порушення природоохоронного законодавства, зокрема, є використання підземних вод за відсутності дозвільних документів, в тому числі спеціального дозволу на користування надрами, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 14 059 075, 70 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір покладається на нього повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Галичина" (80200, м. Радехів Львівської області, вул. Б. Хмельницького, 120, ) на користь державного бюджету України, обласного бюджету Львівської області, місцевого бюджету Радехівської міської ради 14 059 075, 70 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державного казначейства України у Львівській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами" Плану розрахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій" та зарахувати 50 % стягнутої суми в розмірі 7 029 537, 85 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету Радехівської міської ради (р/р 0433, код ЄДРПОУ - 37976988, МФО 825014, код платежу 24062100, УК у Радехівському районі Львівської області); 20% стягнутої суми в розмірі 2 811 815, 14 грн. до спеціального фонду обласного бюджету Львівської області; 30 % стягнутої суми в розмірі 4 217 722, 71 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Галичина" (80200, м. Радехів Львівської області, вул. Б. Хмельницького, 120, ) на користь Державного бюджету України 73 080, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 31.07.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.