РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа № 910/11830/15

Суддя господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» до товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСКІ-ІНВЕСТ» про стягнення 11989813,15 грн, за участю представників:

від позивача - Йосипишин Р.В. (довіреність від 02.06.2015 № 432);

від відповідача - Мудра С.В. (довіреність від 01.07.2015 № 02),

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року до господарського суду міста Києва звернулося ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСКІ-ІНВЕСТ», яким заявлено позовну вимогу про стягнення з останнього 11989813,15 грн, з яких: 7388000,00 грн - сума попередньої оплати; 724024,00 грн - пеня; 2216400,00 грн - 30 % штрафу та 1661389,15 грн - 24 % за користування чужими коштами.

Позов мотивований порушенням відповідачем зобов'язання з поставки товару за договором поставки зерна майбутнього врожаю від 28.04.2014 № 44-К.

Відповідач правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов суду не надав, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні 06 липня 2015 року просив суд відкласти розгляд справи для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом та укласти мирову угоду.

Ухвалою від 06.07.2015, за клопотанням представників сторін, продовжено строк розгляду спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 ГПК України.

Сторони із заявою про затвердження мирової угоди до прийняття судом рішення у даній справі не звернулися.

В судовому засіданні 20 липня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважних представників сторін справи, судом встановлено таке.

Між ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ», як покупцем, та ТОВ «ХАСКІ-ІНВЕСТ», як постачальником, укладено договір поставки зерна майбутнього врожаю від 28.04.2014 № 44-К та додаткові угоди до нього від 31.10.2014 № 1, від 28.11.2014 № 2, від 12.12.2014 № 3 (далі - договір), у відповідності до предмета якого постачальник, в порядку та на умовах договору, у визначений сторонами строк (термін) поставляє покупцеві таку сільськогосподарську продукцію: зерно кукурудзи 3 класу у кількості 7388,000 тон (далі -товар), а покупець зобов'язаний прийняти товар (поставлений насипом) та оплатити його (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору (в редакції додаткової угоди від 12.12.2014 № 3) термін поставки - до 30 січня 2015 року, включно.

Поставка відповідної партії товару вважається здійсненою в момент підписання між покупцем і постачальником акту приймання-передачі відповідної партії товару на умовах поставки, передбачених договором (1.2.1 договору).

Згідно з п. 3.1.1 договору сума попередньої оплати за товар становить 7388000,00 грн, з урахуванням ПДВ.

Як передбачено сторонами у п. 4.1 договору, покупець протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту набрання чинності договором, зобов'язується перерахувати кошти (попередня оплата товару), передбачені п. 3.1.1 договору на поточний рахунок постачальника (на підставі рахунку-фактури останнього), за вирахуванням грошової суми передбаченої у п. 4.1.1 договору.

Пунктом 4.1.1 договору передбачено, що постачальник доручає покупцеві сплатити грошову суму, яку покупець утримує із коштів, які належні до виплати постачальникові у відповідності до п. 4.1 договору, у розмірі, зазначеному в договорі комплексного (мультиризикового) страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур (далі -договір комплексного страхування), що є невід'ємною частиною договору, як страховий платіж. Грошові кошти, визначені п. 4.1.1 договору, вважаються сплаченими покупцем на користь постачальника з моменту оплати покупцем за постачальника страхового платежу за договором комплексного страхування (у порядку, що передбачений договором комплексного страхування).

У відповідності до п. 4.2 договору остаточний розрахунок (за мінусом суми попередньої оплати за товар, що визначена п. 3.1.1 договору) за поставлений покупцеві товар, здійснюється покупцем (на підставі рахунку-фактури постачальника) протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання покупцем усіх документів (належним чином оформлених), передбачених у п.п. 2.3, 2.4 договору, із розрахунку ціни за одиницю виміру товару з ПДВ (грн), що визначена на підставі п. 3.2 договору.

Згідно з п. 5.4 договору у разі невиконання постачальником своїх зобов'язань, або за наявності очевидних підстав вважати, що останній не виконає своїх зобов'язань у встановлений термін (строк) або виконає їх неналежним чином (у т.ч. з підстав, у настанні яких відсутня вина постачальника), або у разі отримання покупцем інформації, що постачальник не вживає/неналежним чином вживає заходів щодо оформлення страхового випадку у відповідності до умов договору комплексного страхування, передбаченого п. 5.5 договору, або постачальником змінено без погодження з покупцем вигодонабувача у договорі комплексного страхування, передбаченого п. 5.5 договору, або у випадку, якщо інформація, яка надається для укладення/виконання цього Договору виявиться/стане такою, що не відповідає дійсності, покупець має право зупинити виконання своїх зобов'язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі, при цьому постачальник зобов'язаний повернути покупцю (на підставі письмової вимоги) всі кошти перераховані на користь постачальника на виконання умов договору, у т.ч. суму грошових коштів, що визначена згідно п. 4.1.1 договору (попередня оплата), та проценти у розмірі 24 % річних за період з дня одержання попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому. Сторони погодили, що достатнім доказом наявності обставин, що визначені попереднім реченням, є лист-вимога покупця.

Як визначено сторонами у п. 5.5 договору, постачальник зобов'язаний укласти із страховою компанією, яка погоджена покупцем, договір комплексного страхування, умовами якого буде передбачено, що вигодонабувачем за таким договором є покупець. Покупець сплачує за постачальника страховий платіж за договором комплексного страхування (у випадку, що передбачений договором комплексного страхування), на умовах, в порядку та у розмірі, передбаченому згідно з п. 4.1.1 договору.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі невиконання/неналежного виконання постачальником зобов'язань щодо поставки товару, постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,2 % від суми, що визначена п. 3.1.1 договору, за кожен день прострочення зобов'язання, а за прострочення зобов'язання щодо поставки товару понад 15 днів, постачальник, окрім пені, сплачує також штраф у розмірі 30 % від суми, що визначена п. 3.1.1 договору.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписами частин 1 і 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, судом встановлено, що позивачем виконане грошове зобов'язання за договором на загальну суму у розмірі 7388000,00 грн, з яких: 7129420,00 грн перераховано на користь позивача платіжним дорученням від 14.05.2014 № 31 як попередня оплата товару за договором та 258580,00 грн перераховано платіжним дорученням від 14.04.2014 № 34 на користь страхової компанії ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО УКРАЇНА» як страховий платіж за договором комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 28.04.2014 № 203600352.14. Засвідчені копії вказаних розрахункових документів містяться у матеріалах справи, а їх оригінали оглянуто судом у судових засіданнях.

З наведених фактичних обставин справи слідує, що позивач свої зобов'язання, визначені у пунктах 1.1, 3.1.1, 4.1, 4.1.1 та 5.5 договору, виконав у повному обсязі.

Спір між сторонами справи виник, як стверджує позивач, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань, передбачених пунктами 1.1 та 1.2 договору, тобто відповідачем в термін до 30 січня 2015 року, включно, товар не поставлено.

Судом встановлено, що 20 березня 2015 року позивачем надіслано відповідачеві лист-вимогу від 20.03.2015 № 130-2-12/1471, з якого вбачається, що покупець на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України вимагав від відповідача суми попередньої оплати, сплати господарських санкції та процентів за користування коштами. Докази надсилання вказаного листа містяться в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій опису вкладення до поштового відправлення та фіскального чеку від 20.03.2015 № 4448, оригінали яких оглянуто судом у судових засіданнях.

Однак, з огляду на те, що вимоги позивача, викладені у листі від 20.03.2015 № 130-2-12/1471, відповідачем не виконані, ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» було змушене звернутися до господарського суду із позовом у даній справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд відзначає, що жодного підтвердження щодо факту поставки відповідачем позивачеві товару або повернення останньому суми попередньої оплати у розмірі 7388000,00 грн, сторонами спору суду не надано.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Таким чином, в силу припису ч. 2 ст. 693 ЦК України, а також вимог, передбачених п. 5.4 договору, та враховуючи факт надсилання позивачем відповідачеві листа-вимоги, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 7388000,00 грн, перерахованих позивачем відповідачеві як попередня оплата товару, є правомірною, належним чином доведеною і не спростованою, а відтак підлягає задоволенню повністю.

Крім того, частиною 3 ст. 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено п. 5.4 договору, відповідач зобов'язаний сплатити проценти у розмірі 24 % річних за період з дня одержання попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому.

З урахуванням наведених вище фактичних обставин справи, умов договору та норм права, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 24 % річних за користування сумою попередньої оплати за період з 14 травня 2014 року по 20 квітня 2015 року є правомірною та підлягає задоволенню повністю в сумі 1661389,15 грн, за розрахунками позивача, які судом перевірено та визнано їх вірними.

Крім того, з огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), тому він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи зі статуту ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ», останнє входить до державного сектора економіки.

Отже, як встановлено судом вище, у п. 6.3 договору сторонами передбачено інші розмірі господарських санкцій за порушення постачальником зобов'язань з постачання товару, а саме: пеня у розмірі 0,2 % від суми, що визначена п. 3.1.1 договору, за кожен день прострочення зобов'язання; штраф у розмірі 30 % від суми, що визначена п. 3.1.1 договору.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 0,2 %, що становить 724024,00 грн, та 30 % штрафу в сумі 2216400,00 грн є також правомірними, а відтак підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які судом перевірено та визнано їх вірними.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню повністю, за приписами ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСКІ-ІНВЕСТ» (04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 29, квартира 62; ідентифікаційний код 34343330, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 1; ідентифікаційний код 37243279, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму попередньої оплати товару в розмірі 7388000,00 (сім мільйонів триста вісімдесят вісім тисяч) грн 00 коп.; проценти за користування коштами в сумі 1661389,15 (один мільйон шістсот шістдесят одна тисяча триста вісімдесят дев'ять) грн 15 коп.; пеню в сумі 724024,00 грн (сімсот двадцять чотири тисячі двадцять чотири) грн 00 коп.; 30 % штрафу в сумі 2216400,00 (два мільйони двісті шістнадцять тисяч чотириста) грн 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 липня 2015 року.

Суддя Я.А. Карабань