Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" липня 2015 р. Справа № 906/965/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Чабак О.Г., дов. від 20.05.15р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна компанія "Крона" (м.Київ)

до Державного підприємства "Словечанське лісове господарство" (с.Словечне Овруцького району Житомирської області)

про стягнення 26925,63 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 26925,63 грн., з яких 14832,05 грн. боргу згідно договору № 7 від 02.01.13р. про виконання лісозаготівельних робіт, 892,73 грн. 3% річних та 11200,85 грн. інфляційних нарахувань.

Заявою від 23.07.15р. позивач уточнив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача 12093,58 грн., з яких 892,73 грн. 3% річних, 11304,98 грн. інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов'язань по договору № 7 від 02.01.13р. про виконання лісозаготівельних робіт

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, відмовитись від позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи передбачені ст.22 ГПК України права позивача, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.07.15р. (а.с.43,44).

Відповідач відзиву на позов не подав. У клопотанні від 16.07.15р. № 599 просив розглядати справу без участі його представника (а.с.38). Також у даному клопотанні відповідач зазначив, що ним сплачено основний борг в сумі 14832,05 грн. згідно платіжного доручення № 2569 від 16.07.15р., у зв'язку з чим просив суд відмовити в решті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-лісові інвестиції України" (виконавець) та Державним підприємством "Словечанське лісове господарство" (замовник/відповідач) договору № 7 від 02.01.13р. про виконання лісозаготівельних робіт (а.с.11,12), позивач в період з травня по червень 2013 року виконав комплекс лісозаготівельних робіт на загальну суму 19772,46 грн., що підтверджується Актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) за вказаний період (а.с.13-18).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-лісові інвестиції України" було перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальна компанія "Крона" (позивач у справі), що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Транспортно-лісові інвестиції України" № 30 від 01.04.15р. (а.с.24-27).

Згідно пп.1.1 договору, виконавець на власний ризик та власними силами зобов'язується виконати комплекс лісозаготівельних робіт (надалі-роботи), що включає в себе такі види робіт: проведення підготовчих робіт на ділянці та зонах безпеки; валка лісу; обрубка тонкого та товстого гілля; розкряжування деревини на сортименти; трелювання деревини; очищення ділянки від порубочних решток та гілля, заключні роботи, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до пп.1.3 договору, роботи вважаються виконаними після підписання уповноваженими представниками сторін Акту прийому-здачі виконаних робіт.

Згідно пп.3.1 договору, оплата здійснюється на підставі актів чи інших документів, що підтверджують виконання робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Всі розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України (пп.3.2 договору).

Згідно пп.3.3 договору сторони погодили, що замовник зобов'язаний здійснити оплату виконаних робіт не пізніше 10 календарних днів з моменту їх виконання та прийняття.

Відповідно до пп.6.2.3 пп.6.2 договору, замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги.

Згідно даних позивача, станом на день подачі позову утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 14832,05 грн. (а.с.4).

З матеріалів справи видно, що відповідачем сплачено суму основного боргу в розмірі 14832,05 грн. після подачі позову до господарського суду згідно платіжного доручення № 2569 від 16.07.15р. (а.с.41).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 7 від 02.01.13р. про виконання лісозаготівельних робіт є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням відповідачем оплати виконаних робіт, позивач, користуючись своїм правом, передбаченим ст.625 ЦК України, відповідно до заяви від 23.07.15р. про уточнення позовних вимог, нарахував до стягнення 3% річних в сумі 892,73 грн. та інфляційного збитку в сумі 11304,98 грн. (а.с.44).

Розрахунки 3% річних та інфляційних нарахувань є вірними та відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів сплати заявлених сум штрафних санкцій не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 892,73 грн. 3% річних та 11304,98 грн. інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов'язань по договору № 7 від 02.01.13р. про виконання лісозаготівельних робіт.

У задоволенні клопотання відповідача від 16.07.15р. № 599 про "скасування" стягнення річних та інфляційних суд відмовляє, оскільки дане клопотання суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст.625 ЦК України.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Словечанське лісове господарство", 11122, с.Словечне Овруцького району Житомирської області, вул.Сабурова 13, ідентифікаційний код 00991953:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна компанія "Крона", 04119, м.Київ, вул.Якіра 8, офіс 38, ідентифікаційний код 37029491 - 892,73 грн. 3% річних, 11304,98 грн. інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов'язань по договору № 7 від 02.01.13р. про виконання лісозаготівельних робіт та 1827,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.07.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).