УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.07.2015Справа № 910/19371/15

Суддя Смирнова Ю.М., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк»

про зобов'язання виконати платіжне доручення

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» виконати платіжне доручення №9 від 26.05.2015 на суму 66339,58 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

У відповідності до п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв майнового характеру в господарському суді становить не менше 1827,00 грн. Розмір судового збору за розгляд позовних заяв немайнового характеру становить 1218,00 грн.

Предметом поданого позову є зобов'язання відповідача виконати подане позивачем платіжне доручення, внаслідок чого з відкритого в установі банку (відповідача) рахунку позивача буде перерахована наведена в платіжному дорученні сума грошових коштів (у розмірі 66339,58 грн) на інший рахунок позивача. Тобто фактично позивачем подано позов на захист його майнового інтересу, що полягає у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким, в розумінні статей 177, 190 Цивільного кодексу України, є грошові кошти.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться тільки ті, вимоги по яким не підлягають вартісній оцінці. Аналогічну правову позицію викладено в п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Відтак, заявлені позовні вимоги направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці (по відношенню до сум грошових коштів, які позивач просить перерахувати), а отже, є майновими вимогами, і тому судовий збір, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання даного позову має справлятися у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1827,00 грн, виходячи з ціни позову 66339,58 грн (сума грошових коштів щодо перерахування яких позивач просить зобов'язати банк виконати платіжне доручення).

Натомість, з доданої до позовної заяви квитанції №1663/з8 від 18.06.2015 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1218,00 грн, тобто у розмірі меншому, аніж встановленому законодавством, а саме: Законом України «Про судовий збір».

Неподання доказів сплати судового збору є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів повинні додаватись до позовної заяви (п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України).

Отримання позовної заяви та доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов'язковою передумовою розгляду справи судом.

В якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів позивач надає суду копію опису вкладення у цінний лист (який згідно штампу поштової установи відправлено 18.06.2015) та копію фіскального чека поштової установи від 18.06.2015.

Водночас, подана позивачем позовна заява датована 27.07.2015.

Таким чином, додані до позовної заяви опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 18.06.2015 не можуть бути прийняті судом в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви, яка датована 27.07.2015.

Отже, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу у відповідності до ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Ю.М. Смирнова