РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015Справа №910/12972/15

За позовом Приватного підприємства «ДІД»

до Київської міської клінічної лікарні № 17

про стягнення 3 582,70 грн.

Суддя О.С. Комарова

Представники:

від позивача: Яценко С.С. (представник за довіреністю);

від відповідача: Сорокопуд О.П. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 21 липня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство «Дід», 20 травня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 15 від 19.05.2015 року до відповідача, Київської міської клінічної лікарні № 17, про стягнення грошових коштів в розмірі 3 582,70 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору (контракту) в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 3 582,70 грн. за вказаним правочином.

Ухвалою суду від 22.05.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/12972/15 та призначено розгляд справи на 16.06.2015 року.

Через відділ діловодства суду 08.06.2015 року представником позивача було подано заяву, в якій останній заявляє про неможливість надання всіх витребуваних судом документів на виконання вимог ухвали суду, та надав частину документів.

Через відділ діловодства суду 16.06.2015 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який було долучено судом до матеріалів справи.

В судове засідання 16.06.2015 року представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, а також заявив клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів. Представник відповідача в судовому засіданні 16.06.2015 року позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, а також надав усне клопотання про продовження строків розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2015 року, за клопотанням представників сторін, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, судом продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 21.07.2015р.

Через відділ діловодства суду 25.06.2015 року представник відповідача подав доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що між сторонами не було погоджено істотні умови контракту (дату укладення договору підряду, строки початку та закінчення робіт (будівництва об'єкта), термін оплати робіт, джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об'єкта)), а наданий позивачем контракт без номеру без дати був лише проектом. Також, відповідач вказує на те, що довідка про вартість виконаних ремонтних робіт за 2013 не є підставою для оплати робіт, які фактично виконані не були, а належним доказом виконання та прийняття робіт є акт приймання - передачі робіт по формі КБ-2в, який між сторонами підписано не було. Крім цього, відповідач зазначив про те, що зведений кошторисний розрахунок вартості капітального ремонту на суму 2 043,26 грн. підлягає обов'язковій експертизі, яку також здійснено не було.

Також через відділ діловодства суду 25.06.2015 року представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, яке було долучено судом до матеріалів справи.

03 липня 2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли додаткові документи, які було долучено судом до матеріалів справи.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує позивач у позовній заяві, між Київською міською клінічною лікарнею №17 (замовник, відповідач) та Приватним підприємством «ДІД» (підрядник, позивач) був укладений контракт без номера та дати (надалі - Контракт), у відповідності до п.п. 1.1., 1.2 умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати капітальний ремонт приміщень реанімації Київської міської клінічної лікарні №17 по пров. Лабораторному, 14, 1-й поверх (вхід) облицювання стель. При виконанні даного контракту сторони керуються «Положенням про підрядні контракти у будівництві в Україні», затверджений науково - технічною Радою міністерства України у справах будівництва і архітектури (протокол № 9 від 12.12.1993р.), чинним законодавством, нормативними актами з питань будівництва.

Пунктами 2.1, 2.2 Контракту встановлено, що оплата послуг проводиться у національній грошовій одиниці на розрахунковий рахунок підрядника на підставі актів приймання - передачі протягом ___ (кількість не визначено) днів після підписання акту передачі-приймання, загальна сума контракту визначається у розмірі 2 043,26 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 340,54 грн. Сума контракту згідно кошторису по загальному фонду складає ___ (суму не визначено), а по спеціальному ___ (суму не визначено).

Відповідно до п.3.1 Контракту даний контракт вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2013 року.

Як випливає з матеріалів справи, позивач передав відповідачу супровідним листом за № 22 від 21.06.2013 року контракт на суму 2 043,26 грн. в 2-х екземплярах, дефектний акт в 2-х екземплярах, довідку про вартість виконаних ремонтних робіт КБ-3 в 2-х екземплярах, акт приймання виконаних ремонтних робіт КБ-2в в 2-х екземплярах, зведений кошторисний розрахунок вартості у сумі 2 043,26 грн. в 2-х екземплярах, договірну ціну в 2-х екземплярах, пояснювальну записку в 2-х екземплярах, локальний кошторис №2-1-1 в 2-х екземплярах, розрахунок загально виробничих витрат в 2-х екземплярах, відомість ресурсів до локального кошторису в 2-х екземплярах. Вказані документи було відповідачем прийнято, що підтверджується відтиском штемпелю про прийняття від 25 червня 2013 року за вх. № 454.

При цьому, контракт без № і дати, зведений кошторисний розрахунок вартості у сумі 2 043,16 грн., договірна ціна та довідка про вартість виконаних були підписані як з боку позивача, так і з боку відповідача.

02 березня 2015 з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 04 від 02.03.2015 на суму 70 203,80 грн., яка включала в себе заборгованість і за даним контрактом.

В позовній заяві позивач зазначає, що виконав договірні зобов'язання у повному обсязі, на підтвердження чого надав суду акт виконаних ремонтних робіт за 2013 рік за договором без номеру без дати, підписаний з боку позивача на суму 18985,00 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача витрати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за невиконання замовником зобов'язань за Контрактом щодо оплати наданих послуг, а саме інфляційної складової боргу 1 454,80 грн. та 3% річних в розмірі 84,64 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України ).

Частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлює, що свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За загальним правилом щодо укладання договорів, встановленим ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Умовами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч.1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 1 ст. 877 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач посилається, як на підставу для стягнення з відповідача 2 043,26 грн. за виконані роботи на контракт без номеру без дати, без зазначення в ньому строків оплати виконаних робіт та на підписану довідку про вартість виконаних ремонтних робіт по договору без номеру без дати за 2013 рік. Однак позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що роботи були фактично виконані і прийняті відповідачем, як то: акт приймання - передачі виконаних ремонтних робіт (КБ-2), який підписаний сторонами та скріплений печатками останніх. Крім цього, в прохальній частині претензії позивача за вих. № 04 від 02.03.2015 про оплату суми боргу в розмірі 70 203,80 грн. з метою досудового врегулювання спору, не міститься посилання на суму у розмірі 2 043,26 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Щодо наданих позивачем додаткових документів, а саме контрактів, укладених між сторонами № 133/6 від 30.05.2012 року на суму 400 180,63 грн., № 133/4 від 30.05.2012 року на суму 40 897,85 грн., №№133/5 від 30.05.2012 року на суму 38 535,34 грн. та банківської виписки суд дійшов висновку про те, що зазначені не можуть вважатись належними доказами у справі, що розглядається, оскільки жодним чином не мають відношення до даного спору.

Таким чином, позивачем не доведено факту виконання робіт, і як наслідок, виникнення у відповідача зобов'язання зі сплати за виконані роботи саме за контрактом без номеру без дати.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у зв'язку із відмовою в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.07.2015 року.

Суддя О.С. Комарова