КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа№ 911/1232/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Іоннікової І.А.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Сапегін В.В.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015р. у справі №911/1232/15 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1"

про стягнення 15449,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Відповідача про стягнення основного боргу в сумі 14954,47 грн., пені в сумі 319,57 грн., 3% річних в сумі 15,98 грн., відсотків за користування чужими грошовими коштами в сумі 159,79 грн., а всього 15449,81 грн.

Рішенням господарського суду Київської області у справі №911/1232/15 від 23.04.2015р. позов задоволено частково; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 14951,47 грн. основного боргу, 319,51 грн. пені, 15,98 грн. 3% річних, 1807,74 грн. судового збору. Рішення мотивовано невиконанням Відповідачем зобов'язань щодо оплати за договором поставки.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Київської області Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оплата товару відбувається лише після його реалізації, а тому строк оплати товару не настав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015р. прийнято апеляційну скаргу у справі №911/1232/15 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 23.06.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р. справу №911/1232/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л., Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р. прийнято справу №911/1232/15 до провадження колегією суддів та призначено до розгляду на 23.06.2015р.

22.06.2015р. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого суду залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. відкладено розгляд справи на 14.07.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015р. справу №911/1232/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л., Іоннікова І.А., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. прийнято справу №911/1232/15 до провадження колегією суддів та призначено до розгляду на 14.07.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. відкладено розгляд справи на 28.07.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

28.05.2012р. між Позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» був укладений договір поставки №857, за умовами якого Позивач зобов'язався постачати і передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Край-2», а товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» прийняти та оплатити товари згідно з замовленнями та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору, на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.7. договору право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від Позивача до товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» з моменту, коли товари поставлено Відповідачеві вивантаженим на приймальну платформу магазину, і сторони підписали накладну, що засвідчує те, що товари були отримані Відповідачем.

Згідно з п.3.1 договору Позивач зобов'язався постачати, а товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» зобов'язався оплачувати товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами.

Відповідно до п.3.3 договору товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок Позивача, зазначений у статті 9 договору, протягом терміну платежу, зазначеного у пункті 1.1 додатку № 3 "Спеціальні умови", за умови, що сума платежу не менше 50,00 грн., та що Позивач надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій Відповідача) на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2». Якщо Позивач не надасть рахунки та накладні вчасно, товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» зобов'язане попередити Позивача про недоліки у одержаних рахунках-фактурах та/чи накладних. Рахунки-фактури без номеру замовлення будуть відсилатися назад та не будуть оплачуватись товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2».

Згідно з п.3.8 договору за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до п.4 договору спеціальні умови наводяться у додатку №3, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п.8.1. договору договір був укладений строком до 31.12.2012р. Строк дії договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж на 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію.

Відповідно до додатку № 3 до договору поставки «Спеціальні умови», товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» протягом 10 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що Позивач надасть належним чином оформлені рахунки та накладні на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2», яка вказана в статті 9 договору протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки.

На виконання умов договору Позивачем був поставлений товар товариству з обмеженою відповідальністю «Край-2», але останній розрахувався частково та мав заборгованість перед Позивачем в сумі 14951,46 грн., що підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання матеріальних цінностей тощо.

17.12.2014р. між Позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» та Відповідачем було підписано додаткову угоду б/н про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ "Край-2" на Відповідача у зобов'язаннях по договору поставки з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди.

Згідно з п.2 угоди з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору поставки) і обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору поставки) сторони покупця по договору поставки переходять від товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» до Відповідача, і товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» вибуває із зобов'язання по договору поставки як сторона.

Відповідно до п.3 угоди обов'язок оплатити згідно з умовами договору товар, що був поставлений Позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Край-2» та не оплачений до моменту підписання акту звірки взаємних розрахунків, переходить до Відповідача.

Згідно з п.7 додаткової угоди, остання набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід'ємною частиною договору поставки.

Між Позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» був підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на 17.12.2014р. на суму 14954,46 грн.

Між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на 19.02.2015р. на суму 14954,46 грн.

Проте, як вірно встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи у Відповідача існує заборгованість перед Позивачем в сумі 14951,47 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ст.521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу..

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З встановлених судом обставин вбачається, що 28.05.2012р. між Позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» був укладений договір поставки №857, за умовами якого Позивач зобов'язався постачати і передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Край-2», а товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» прийняти та оплатити товари згідно з замовленнями та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору, на умовах цього договору.

На виконання умов договору Позивачем був поставлений товар товариству з обмеженою відповідальністю «Край-2», що підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання матеріальних цінностей, проте останній розрахувався частково за отриманий товар. Доказів протилежного сторонами суду не надано. 17.12.2014р. між Позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» та Відповідачем була підписана додаткова угода б/н про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з товариства з обмеженою відповідальністю "Край-2" на Відповідача у зобов'язаннях по договору поставки з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди. Відповідно до умов договору Відповідач зобов'язався оплатити згідно з умовами договору товар, що був поставлений Позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Край-2» та не оплачений до моменту підписання акту звірки взаємних розрахунків. При цьому, з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків всі права і обов'язки сторони покупця по договору поставки переходять від товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» до Відповідача, і товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» вибуває із зобов'язання по договору поставки як сторона.

Так, між Позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» був підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на 17.12.2014р. на суму 14954,46 грн. та 19.02.2015р. між Позивачем та Відповідачем акт звірки взаємних розрахунків станом на суму 14954,46 грн.

Отже місцевим судом правильно встановлено, що у Відповідача існує заборгованість перед Позивачем в сумі 14951,47 грн.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.3.8 договору за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про задоволення вимог Позивача про стягнення пені в цій сумі 319,51 грн. та 3% річних у сумі 15,98 грн. за період з 07.03.2015 р. до 19.03.2015 р. на суму 14951,47 грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 159,79 грн., виходячи з розміру процентів, що визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В обґрунтування заявлених позовних вимог в цій частині позивач посилався на те, що до даних правовідносин повинно бути застосовано положення ст.1048 ЦК України.

Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Між тим, чинним законодавством не передбачено можливість застосування до договору поставки положень про позику, позаяк договори поставки і позики є різними за своєю правовою природою та регулюють різні види правовідносин, тому застосування до спірних правовідносин положення ст.1048 ЦК України є безпідставним. Даний висновок підтверджується постановою Верховного Суду України від 02.07.2013р. у справі № 18/1372/12.

Оскільки умовами договору, укладеного між сторонами, інший розмір процентів за користування продавцем чужими грошовими коштами не встановлено, Позивач має право вимагати від боржника сплати лише трьох процентів річних від простроченої суми згідно положень ст.625 Цивільного кодексу України, тому місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами Відповідача щодо ненастання строку для оплати товару, так як товар на сьогодні не реалізований, оскільки відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України Відповідачем не доведено, що ним не реалізовано отриманий від Позивача товар та не надано бухгалтерських документів, банківських виписок, або інших доказів, на підтвердження цих доводів.

Навпаки, у відповідності до умов додаткової угоди Відповідачем підписаний акт звірки, яким останній підтвердив заборгованість перед Позивачем в сумі 14954,46 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015р. у справі №911/1232/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015р. у справі №911/1232/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30.07.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді І.А. Іоннікова

О.О. Хрипун