ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.15р. Справа № 904/5013/15
За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест реконструкції та розвитку", м. Дніпропетровськ

про стягнення 26 938 грн. 77 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Запороженко О.І.- представник, дов. від 04.11.2014р. № 1804;

Іщенко Ю.С. - представник, дов. від 04.11.2014р. №2007 (був присутній у судовому засіданні 15.07.2015р.);

від відповідача: не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 26 938 грн. 77 коп., що складає 19 878 грн. 16 коп. - заборгованості за теплову енергію, спожиту відповідно до умов Договору від 10.02.2014р. №080918 про постачання теплової енергії, 2 750 грн. 14 коп. - пені, 4 166 грн. 73 коп. - інфляційних втрат та 143 грн. 74 коп. - річних.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Позивач у Довідці (супр. лист вх. №45957/15 від 15.07.2015р.) повідомляє, що заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.11.2014р. по 01.05.2015р. складає 19 878 грн. 16 коп.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014р. між позивачем - Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі", як енергопостачальною організацією, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трест реконструкції та розвитку", як споживачем, було укладено Договір №080918 про постачання теплової енергії (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно с пунктом 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: - опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб); - гаряче водопостачання - протягом 350 діб; - технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; - кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Відповідно до пункту 5.2 Договору облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах розрахунковим способом на опалення вул. Леніна, 27.

Відповідно до пункту 6.1 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором, встановлюються національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України.

Тариф для розрахунків за цим договором складає: теплова енергія 1 Гкал - 1 008 грн. 34 коп. / міс. (пункт 6.2 Договору).

Пунктами 7.1, 7.2 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів або, за згодою сторін, будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України; розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем протягом листопада 2014р. - квітня 2015р. було надано відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 19 878 грн. 16 коп., про що свідчать акти прийому-передачі виконаних робіт:

- за листопад 2014 року на суму 1 880 грн. 32 коп.;

- за грудень 2014 року на суму 3 814 грн. 69 коп.;

- за січень 2015 року на суму 4 383 грн. 62 коп.;

- за лютий 2015 року на суму 3 650 грн. 62 коп.;

- за березень 2015 року на суму 3 892 грн. 56 коп.;

- за квітень 2015 року на суму 2 256 грн. 35 коп.

Відповідно до пункту 7.4 Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10-го числа місяця слідуючого за розрахунковим; у випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були виставлено відповідачу відповідні рахунки, у тому числі:

- від 30.11.2014р. №080918 на суму 1 880 грн. 32 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 09.12.2014р.;

- від 31.12.2014р. №080918 на суму 3 814 грн. 69 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 13.01.2015р.;

- від 31.01.2015р. №080918 на суму 4 383 грн. 62 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 07.02.2015р.;

- від 28.02.2015р. №080918 на суму 3 650 грн. 62 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 10.03.2015р.;

- від 31.03.2015р. №080918 на суму 3 892 грн. 56 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 09.04.2015р.;

- від 30.04.2015р. №080918 на суму 2 256 грн. 35 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 12.05.2015р.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач, враховуючи пункт 7.4 Договору, повинен був оплатити за спожиту відповідно до умов Договору теплову енергію згідно рахунку від 30.11.2014р. №080918 на суму 1 880 грн. 32 коп. до 14.12.2014р. (включно), від 31.12.2014р. №080918 на суму 3 814 грн. 69 коп. до 18.01.2015р. (включно), від 31.01.2015р. №080918 на суму 4 383 грн. 62 коп. до 12.02.2015р. (включно), від 28.02.2015р. №080918 на суму 3 650 грн. 62 коп. до 15.03.2015р. (включно), від 31.03.2015р. №080918 на суму 3 892 грн. 56 коп. до 14.04.2015р. (включно) та від 30.04.2015р. №080918 на суму 2 256 грн. 35 коп. до 17.05.2015р. (включно)

Таким чином, строк оплати за Договором за поставлену теплову енергію вважається таким, що настав.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 878 грн. 16 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У пункті 8.2.3 Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Отже, після перерахунку пеня становить 2 576 грн. 91 коп. (з 16.12.2014р. по 29.05.2015р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 3 621 грн. 76 коп. (з січня 2015р. по квітень 2015р.), а річні - 143 грн. 06 коп. (з 16.12.2014р. по 29.05.2015р.).

При перерахунку інфляційних нарахувань судом враховано, що відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест реконструкції та розвитку (49070, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 27; ідентифікаційний код 16403817) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровськіміські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37; ідентифікаційний код 32082770) 19 878 грн. 16 коп. - заборгованості, 2 576 грн. 91 коп. - пені, 3 621 грн. 76 коп. - інфляційних нарахувань, 143 грн. 06 коп. - річних та 1 827 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„29„ липня 2015р.