ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" липня 2015 р.Справа № 916/2342/15

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Відповідач : Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

Про: стягнення 67947,40 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - паспорт, ОСОБА_3 - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 67947,40 грн. з яких 61944,7грн. боргу та 6002,7грн. сплати 3% річних.

Відповідач відзив на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що 05.07.2010р. між нею та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір про співпрацю № 10/23 відповідно до умов якого сторони зоб'язались сумісними зусиллями діяти в сфері торгівлі джинсовими виробами для досягнення спільних цілей: розвиток торгівельної мережі магазинів торгової марки «Джинси Суперціна» в м.Києві.

Позивач стверджує, що на виконання вказаного договору нею було одержано на реалізацію товар та сплачено за нього 6505 доларів США. У зв`язку з тим, що товар не користувався попитом, відповідно до п.7.9. договору, відповідач повернула його 50% відповідачу з метою заміни. Однак, заміна не була здійснена, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 2944долари США.

Перерахувавши вказану суму доларів США по курсу НБУ станом на 20.02.2015р. у національну валюту, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 61944,7грн.

Крім того, на підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних за прострочення по грошовому зобов`язанню в розмірі 6002,7грн., які ФОП ОСОБА_1, також, поросить стягнути з відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця - гривня.

З доданих до матеріалів справи доказів вбачається, що у відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем в національній валюті України

У договорі про співпрацю № 10/23 від 05.07.2010р., укладеному між сторонами по справі, відсутні будь-які посилання на можливість здійснення розрахунків в доларах США з подальшим перерахунком у еквіваленті до національної валюти України - гривні.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення до справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Документом, що підтверджує поставку товару (надання послуг, виконання робіт) є видаткова накладна (акти приймання-передачі, акти виконання робіт (надання послуг).

Документом, що підтверджує оплату за одержаний товар (виконані роботи, надані послуги) - є платіжне доручення, касовий ордер, касовий чек).

З видаткової накладної № від 13.07.2010р., що міститься в матеріалах справи, вбачається лише те, що позивач одержала товар на суму 6505 доларів США (за відсутності вартості цього товару у гривневому еквіваленті).

При цьому, те, що постачальником була ФОП ОСОБА_2 (відповідач по справі) у вказаній накладній взагалі не зазначено. Тим більше - позивачем не доведено факту повернення частини неліквідного товару відповідачу, оформленого відповідною накладною про повернення товару.

Крім того, посилаючись на наявність у відповідача заборгованості в розмірі 61944,7грн. - позивач щонайменше мав довести належними доказами факт здійснення оплати на вказану суму.

Однак, позивачем не надано доказів оплати товару ні у доларах США, ні у національній валюті України.

Судом не приймається до уваги, доданий до матеріалів справи, Акт звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем, оскільки вказаний Акт не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує факти поставки товару та здійснення за нього відповідної оплати.

Крім того, у вказаному Акті відсутня заборгованість відповідача перед позивачем в національній валюті України - гривні.

За таких обставин, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 61944,7грн. слід відмовити.

Приймаючи до уваги відсутність у відповідача простроченої заборгованості по грошовому зобов`язанню, не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з ФОП ОСОБА_2 сплати 3% річних в розмірі 6002,7грн.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Повне рішення складено 31 липня 2015 р.

Суддя О.А. Демешин