ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.08.2015 Справа № 905/541/15

за позовною заявою: Прокурора Приморського району міста Маріуполя (87517, м. Маріуполь, АДРЕСА_10, 35) в інтересах Держави в особі Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (, адреса: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 70)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, адреса: 87501, АДРЕСА_1)

про: стягнення 105.091,23 грн.

за участю представників

від прокуратури: Хряк О.О. - посвідчення № 028256 від 15.08.2014р.

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

суддя Величко Н.В.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Приморського району міста Маріуполя звернувся до господарського суду в інтересах Держави в особі Виконавчого комітету Маріупольської міської ради з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 22 від 20.08.2014р. в загальному розмірі 105091,23 грн. (сто п'ять тисяч дев'яносто одна гривня 23 коп.), з яких: основний борг в розмірі 98049,37 грн. (дев'яносто вісім тисяч сорок дев'ять гривень 37 коп.) та пеня в розмірі 7041,86 грн. (сім тисяч сорок одна гривня 86 коп.)

Нормативно вимоги обґрунтовані положеннями ст.ст. 611, 612, 610, 526, Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру".

На підтвердження позовних вимог надано: рішення виконкому міської ради № 928 від 20.08.2014 року, договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів №22 від 20.08.2014 р. із додатками, розрахунок розміру позовних вимог, претензію №36 від 22.04.2015 р., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців стосовно відповідача, копії яких долучено до справи.

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради позовні вимоги прокурора підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у поясненнях від 20.07.2015р. вих. № 1031. Просив розгляд справи провести без участі його представника.

До клопотання додано дозволи на розміщення зовнішньої реклами на ім'я Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач у жодне судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.08.2015р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер в ЄДР НОМЕР_2) у процесі припинення підприємницької діяльності чи банкрутстві не перебуває, місцезнаходженням відповідача є: 87501, АДРЕСА_2.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи у цій справі (ухвали суду) були направлені відповідачу за адресою, зазначеною у позові і яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому відповідач вважаються повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до приписів статті 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідач не представив суду письмового відзиву по суті спору та документів, на яких такий відзив ґрунтується, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши наявні у справи докази, заслухавши пояснення прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

20.08.2014р. Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради видано рішення № 328 «Про розгляд звернень суб'єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя», за яким продовжено термін дії дозволів на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на 12 бігбордів терміном на 5 (п'ять років) згідно з додатком 2 (п.1.2 рішення), що знаходяться:

· АДРЕСА_3, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_4, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_5, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_6 (навпроти будинку № 143), термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_6 (навпроти будинку № 145), термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_7, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_8, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_9, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_10 (навпроти будинку № 194 (магазин «Зброя та захист»), термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_10 (навпроти будинку № 178), термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_11, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

· АДРЕСА_12, термін дії - з 18.02.2014 до 18.02.2019р.

На підставі цього рішення, між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як розповсюджувачем, та виконавчим комітетом Маріупольської міської ради укладено договір № 22 від 20.08.2014 р. про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

За умовами цього договору, виконком надає розповсюджувачу у тимчасове платне користування місця для розташування рекламних засобів, визначених у додатку №1 до договору, а розповсюджувач приймає вказані місця, використовує їх для розташування рекламних засобів та оплачує користування зазначеними місцями, а саме: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6 (навпроти будинку № 143), АДРЕСА_6 (навпроти будинку № 145), АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 (навпроти будинку № 194 (магазин «Зброя та захист»), АДРЕСА_10 (навпроти будинку № 178), АДРЕСА_11, АДРЕСА_12.

Місця розташування рекламних засобів являють собою площу зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або території на відкритій місцевості у межах м. Маріуполя, перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Маріуполя, управління ними, в тому числі укладання договорів щодо них, здійснюється Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради (п.1.3 договору).

Згідно п.1.4 договору, місця розташування рекламних засобів надаються розповсюджувачу виключно для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, зазначених в дозволі, виданому на підставі відповідного рішення виконкому міської ради.

Всі необхідні відомості щодо конструкції рекламних засобів, які підлягають встановленню на місцях розташування рекламних засобів, зазначаються у дозволі на розміщення зовнішньої реклами (п.1.5 договору).

Місця розташування рекламних засобів вважаються переданими виконкомом і прийнятими розповсюджувачем з моменту укладення цього договору (п.1.6 договору).

Вказаний договір передбачає обов'язок розповсюджувача отримати у встановленому порядку дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місця розташування рекламних засобів, наданих йому в користування, та не розміщувати рекламні засоби до отримання відповідного дозволу. Також, розповсюджувач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями розташування рекламних засобів в порядку та в строки, обумовлені цим договором (п.2.3.2,п.2.3.3 та 2.3.15 договору)

Згідно з п.3.2 договору, розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу становить 5767,61 грн. (п'ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень 61 коп.) в місяць

Загальна сума договору за п'ять років після отримання розповсюджувачем відповідного дозволу на розміщення зовнішньої реклами, становить 346056,30 грн. (триста сорок шість тисяч п'ятдесят шість гривень 30 коп.)

Згідно з п. 3.5 договору, внесення плати за тимчасове користування місцями здійснюється Розповсюджувачем (відповідачем): перший платіж - протягом п'яти робочих днів з дня укладання договору; наступні платежі - авансом до 10 числа місяця, що передує місяцю за який здійснюється оплата.

Згідно з п. 3.6 зобов'язання Розповсюджувача щодо внесення плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів вважається виконаним у день зарахування коштів до міського бюджету м. Маріуполя.

Плата за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів здійснюється розповсюджувачем без отримання рахунку, шляхом перерахування грошових коштів до міського бюджету м. Маріуполя.

Відповідно до розділу 5 "Строк договору" сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. У випадку отримання розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі цього договору, цей договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Строк цього договору не підлягає автоматичному поновленню.

Договір № 22 від 20.08.2014 р. з додатками підписано сторонами без розбіжностей.

Матеріали справи містять дозвіл Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на розміщення зовнішньої реклами Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в Жовтневому районі міста Маріуполя по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6 (навпроти будинку № 143), АДРЕСА_6 (навпроти будинку № 145), АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 (навпроти будинку № 194 (магазин «Зброя та захист»), АДРЕСА_10 (навпроти будинку № 178), АДРЕСА_11, АДРЕСА_12 з терміном дії з 18.02.2014 по 18.02.2019.

Таким чином, враховуючи узгоджені сторонами умови розділу 5 "Строк договору" договору № 22 від 20.08.2014 р., наявність дозволів на розміщення зовнішньої реклами Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з терміном дії з 18.02.2014 по 18.02.2019 рр., договір № 22 від 20.08.2014р. діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл - до 18.02.2019р.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 11 Кодексу серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків визначено договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладення договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На підставі статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача перед Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради за договором № 22 від 20.08.2014р. складає 98049,37 грн. (дев'яносто вісім тисяч сорок дев'ять гривень 37 коп.) Протилежного відповідачем не доведено належними доказами.

Отже, вимоги прокурора про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради вказаного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог прокурора про стягнення на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради пені у розмірі 7041,86 грн. (сім тисяч сорок одна гривня 86 коп.), суд виходить з наступного.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч.2 ст.193, ч.1 ст.216 та ч.1 ст.218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої ст.231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч.3 ст.549 ЦК України, ч.6 ст.231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч.6 ст.232 ГК України.

У пункті 6.4 договору сторони визначили, що за несвоєчасну або неповну сплату платежів за користування місцями розташування рекламних засобів розповсюджувач (відповідач) сплачує виконкому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Перевіривши наданий розрахунок пені на суму 7041,86 грн. (сім тисяч сорок одна гривня 86 коп.), суд вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню у пред'явленому розмірі.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань у порядку і строки, передбачені умовами договору, відповідач не спростував належними та допустимими доказами доводів прокурора, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.11 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільняються від сплати судового збору; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"), позовна заява у цій справі має майновий характер, тому судовий збір (1827,00 грн.) виходячи з 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" на 1 січня поточного року підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 43, 44, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора Приморського району міста Маріуполя в інтересах Держави в особі Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 22 від 20.08.2014 р. в загальному розмірі 105 091,23 грн. (сто п'ять тисяч дев'яносто одна гривня 23 коп.), з яких: основний борг в розмірі 98049,37 грн. (дев'яносто вісім тисяч сорок дев'ять гривень 37 коп.) та пеня в розмірі 7041,86 грн. (сім тисяч сорок одна гривня 86 коп.), задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, адреса: 87501, АДРЕСА_1) на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (адреса: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 70, міський бюджет м. Маріуполя, р/р 0051 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 24060300, ОКПО 34686694) заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 22 від 20.08.2014 р. в загальному розмірі 105 091,23 грн. (сто п'ять тисяч дев'яносто одна гривня 23 коп.), з яких: основний борг в розмірі 98049,37 грн. (дев'яносто вісім тисяч сорок дев'ять гривень 37 коп.) та пеня в розмірі 7041,86 грн. (сім тисяч сорок одна гривня 86 коп.).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3, адреса: 87417, АДРЕСА_13) на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів - Управління державної казначейської служби м.Харкова , код отримувача за ЄДРПОУ - 37999649, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір в розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень)

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через десять днів з дня його підписання та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 06.08.2015 р.

Суддя Н.В. Величко