ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

27.07.15 № 910/18906/15

Суддя Селівон А.М., розглянувши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард КС"

до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"

про стягнення 28 100,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард КС» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ «Банк « Кредит» про стягнення 28100,60 грн., а саме 24100,00 грн. основного боргу, 2193,10 грн. пені, 1807,50 грн. втрат від інфляції, а також 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Із поданої позивачем позовної заяви б/н вбачається, що датою її складання є 22 липня 2015 року.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви б/н від 22.07.15 р. і доданих до неї документів надані фіскальний чек від № 1644 від 22.07.15 та опис вкладення в цінний лист із зазначенням переліку документів, датований 22.07.15 р..

При цьому серед зазначених в переліку документів зазначено, зокрема, «позовна заява від 21.07.15 р.», тоді як датою складання поданої позовної заяви є 22.07.15 р.. Інших відомостей, окрім дати складання, які б надали суду можливість ідентифікувати подану позовну заяву, текст поданої позовної заяви не містить.

Суд звертає увагу, що одним з елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

Отже, виходячи зі змісту вказаних доказів суд позбавлений можливості дійти висновку про надсилання на адресу відповідача копій саме позовної заяви б/н від 22.07.15 р. та доданих до неї матеріалів, що в свою чергу порушує визначені засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на розбіжності в датах, вказаних на наявних документах, зазначені фіскальний чек від 22.07.15 р. № 1654 та опис вкладення в цінний лист із зазначенням переліку документів, датований 22.07.15 р., не можуть бути прийняті судом як належні докази підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви б/н від 22.07.15 р. і доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не надано.

У відповідності до п. 3.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви без розгляду, судовий збір у сумі 1827,00 грн., сплачений позивачем квитанцією № 11886524-1 від 22.07.15 р., підлягає поверненню.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-КС» (вул. Білогородська, 25, кв. 163, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08153, код 38559620) судовий збір у сумі 1827,00 грн., сплачений позивачем квитанцією № 11886524-1 від 22.07.15 р., відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.11 р..

Додаток: на 25 арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 27 липня 2015 року та є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Для вирішення питання про повернення судового збору заявник має звернутись до органів Державної казначейської служби України.

Суддя Селівон А.М.