ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" серпня 2015 р. Справа № 903/800/15
Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук Світлана Анатоліївна

За участю представників сторін:

від позивача: Мостовий А.М. (представник за дов. № 244 від 19.06.2015 р.)

від відповідача: Андріян Н.В. (представник за дов. №б/н від 01.07.2015 р.)

в судовому засіданні був присутній Зузак Д.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області заяву про забезпечення позову публічного акціонерного товариства у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волкова О.Ю. до товариства з обмеженою відповідальністю "ІРС СІСТЕМ" про стягнення 1 101 195,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 17.07.2015 року порушено провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волкова О.Ю. до товариства з обмеженою відповідальністю "ІРС СІСТЕМ" про стягнення 1 101 195,24 грн. Разом з позовною заявою публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Заяву мотивовано тим, що публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ІРС СІСТЕМ" про стягнення боргу за кредитним договором 11559- 20/14-1 від 10.02.2014 року.

Позивач обґрунтовує задоволення своїх вимоги тим, що всупереч взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 11559-20/14-1 від 10.02.2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю "ІРС СІСТЕМ" не здійснило заходів щодо погашення заборгованості, яка становить 1 101 195,24 грн. за договором кредиту, чим завдає значну шкоду позивачу.

Враховуючи, досить велику суму заборгованості та уникнення ризиків невиконання рішення суду в майбутньому, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові суми відповідача.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 67 ГПК України передбачає, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 вищевказаної постанови встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Оцінюючи подані докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову задоволенні заяви заявника про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову по справі № 903/800/15 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волкова О.Ю. до товариства з обмеженою відповідальністю "ІРС СІСТЕМ" про стягнення 1 101 195,24 грн. відмовити.

Ухвала господарського суду оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Гарбар