РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/15948/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ

про стягнення 1 541,58 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Іващенко О.В. (довіреність № 91/2014/12/01-2 від 01.12.2014)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1 541,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, всупереч вимог Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (надалі - ПКЕЕ) здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричних мереж позивача без укладеного належним чином договору, про що ПАТ "Київенерго" складено акт порушень ПКЕЕ № 32150 від 06.05.2014 р. З огляду на виявлені порушення, позивачем здійснено розрахунок вартості спожитої електричної енергії за період з 07.05.2013 р. по 06.05.2014 р., згідно з яким розмір заборгованості за споживання електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, становить 4 054,18 грн. В подальшому між позивачем та відповідачем було укладено Угоду № 102-14-е про реструктуризацію заборгованості за актом порушень ПКЕЕ № 32150, однак відповідач, в порушення умов зазначеної угоди вчасно та у повному обсязі не розрахувався за спожиту електричну енергію

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 р. порушено провадження у справі № 910/15948/15, розгляд останньої призначено на 09.07.2015 р.

08.07.2015 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, оформлені клопотанням б/н від 08.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 р. у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю витребування доказів, розгляд справи відкладено на 28.07.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

23.07.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 28.07.2015 р. представником позивача надані оригінали документів для огляду.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та ухвалу про відкладення розгляду справи відповідачу було надіслано за належною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), та отримано відповідачем, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення. Отже, адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 28.07.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2014 р. працівниками структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» була проведена перевірка об'єкту - торгівельний кіоск, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що належить ФОП ОСОБА_1, з дотримання Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (далі-ПКЕЕ).

В результаті перевірки були виявлені порушення п.п 1.3, 5.1, 6.40 ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів споживача до електромереж позивача з метою безоблікового споживання електроенергії.

За фактом виявлених порушень був складений Акт про порушення ПКЕЕ № 32150 від 06.05.2014 р.

Зазначений акт підписаний уповноваженим представником споживача - орендарем ОСОБА_4

20.05.2014 року за присутності споживача відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом № 891.

Комісією з розгляду актів порушень ПКЕЕ прийнято рішення провести нарахування за Актом № 32150 згідно з п. 2.6 та за формулою п. 2.7 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за період з 07.05.2013 р. по 06.05.2014 р. у розмірі 4 054,18 грн.

20.05.2014 р. позивач виставив відповідачу рахунок № 97015368/5 Акт 32150 на суму 4 054,18 грн. з терміном сплати до 16.06.2014 р.

20.05.2014 р. відповідач звернувся до позивача з заявою, у якій просив укласти графік погашення заборгованості строком на 4 місяці.

21.05.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - боржник) укладено угоду № 102-14-е (далі - Угода) про реструктуризацію заборгованості за актом порушення ПКЕЕ № 32150, відповідно до п. 1,2 якої боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за актом ПКЕЕ № 32150 від 06.05.2015 р., сумую 4 054,18 грн. станом на 21.05.2014 р. та зобов'язується сплатити зазначену суму протягом 05.2014 - 07.2014 р. з наступним графіком: до 28.05.2014 р. - 1 354,18 грн., до 28.06.2014 р. - 1 350,00 грн., до 28.07.2014 р. - 1 350,00 грн.

В порушення умов зазначеної Угоди відповідачем не виконано в повному обсязі зобов'язання щодо повноти та своєчасності сплати заборгованості, в результаті чого у відповідача існує борг станом на момент подачі позову до суду у сумі 1100,02 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

За приписами п. 6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Судом установлено, що 06.05.2014 р. уповноваженими представниками позивача в ході перевірки виявлено порушення відповідачем п.п. 1.3, 5.1, 6.40 Правил користування електричною енергією, що підтверджується актом про порушення № 32150 від 06.05.2014.

Таким чином, порушення відповідачем Правил користування електричною енергією підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також визнано відповідачем, що підтверджується угодою № 102-14-е про реструктуризацію заборгованості за актом порушення ПКЕЕ № 321050.

Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості у сумі 1 100,02 грн., а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 36,11 грн. 3% річних та 405,45 грн. інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано обґрунтований розрахунок 3% річних у розмірі 36,11 грн. та інфляційних втрат у розмірі 405,45 грн., здійснений відповідно до вимог чинного законодавства України та з урахуванням часткових оплат.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов'язання є підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача1 100,02 грн. - основної заборгованості, 36,11 грн. - 3% річних, 405,45 грн. - інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не доведено відсутності у нього зобов'язання по сплаті заборгованості, заявленої позивачем.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43-45, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04060, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5, код 00131305) суму основного боргу у розмірі 1 100,02 грн., 3% річних у розмірі 36,11 грн., інфляційні нарахування у розмірі 405,45 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2015 р

Суддя С.О. Турчин