ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р.Справа № 923/713/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого Пироговського В.Т.

Суддів : Філінюка І.Г.

Лавриненко Л.В.

при секретарі Мельник Ю.М.

за участю представників учасників процесу:

від УПФУ в м.Херсоні - не з'явився;

від Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" -

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"

на рішення господарського суду Херонської області від 28.05.2015р.

у справі № 923/713/15

за позовом УПФУ в м.Херсоні

до Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"

про стягнення 1 438 544,18грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2015р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" (далі - ПАТ "Херсонський суднобудівний завод") на рішення господарського суду Херсонської області від 28.05.2015 р. та призначено до розгляду на 14.07.2015 р.

Ухвалою суду від 14.07.2015р. у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представників сторін та наданням можливості учасникам процесу реалізувати права, встановлені ст..22 ГПК України, розгляд справи відкладено на 29.07.2015р.

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень та реєстром вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду проте своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, про причини неявки своїх представників суд не повідомили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку, передбаченому ст..102 ГПК України, з урахуванням приписів ст.69 цього кодексу.

УПФУ в м.Херсоні звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" 1 4385 544,18грн. заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за березень-квітень 2015р.

В процесі розгляду справи до суду першої інстанції від товариства надійшло клопотання від 20.05.2015р. №759-254 про розстрочку виконання рішення (т.8 а.с.69-80), яке мотивоване складним фінансовим становищем, відсутністю нових замовлень, зниженням рентабельності при будівництві та ремонті суден, порушенням справи №923/162/14 про банкрутство ПАТ "Херсонський суднобудівний завод", значним обсягом кредиторської заборгованості, а відтак - неможливістю погасити заборгованість перед управлінням вчасно та у повному обсязі, у зв'язку з чим товариство просило, відповідно до ст.22, п.6 ст.83 ГПК України, розстрочку виконання рішення рівними частинами щомісячно терміном на рік, починаючи з червня 2015року.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 28.05.2015р. (суддя Пінтеліга Т.Г.) позов УПФУ в м.Херсоні задоволено. Стягнуто на користь останнього з ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" 1 438 544,18грн. заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, а також до Державного бюджету України - 28 771грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що спірна сума є обґрунтованою та підлягає стягненню з товариства як така, що фактично виплачена пенсійним фондом особам, яким призначено пільгові пенсії згідно ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо клопотання товариства про розстрочку виконання рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для його задоволення.

Стосовно порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" господарський суд зазначив, що відповідно до п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Крім того, суд врахував, що рішення у справі № 923/63/15 від 10.03.2015р. між тими ж сторонами про такий же предмет спору ( відшкодування пільгових пенсій за листопад-грудень 2014р.) залишено в силі постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р.

Частково не погоджуючись із зазначеним рішенням, ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення в частині відмови у наданні розстрочки виконання рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити відповідне клопотання товариства, посилаючись на те, що оскаржене рішення в цій частині прийнято з неповним вивченням судом обставин, що мають значення для справи.

Так, товариство наполягає на тому, що до суду надані документи, які підтверджують його важке фінансове становище та наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме: наказ ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" від 29.07.2014р. №266 про виключення зі штатного розкладу 290 штатних одиниць, ухвалу господарського суду Херсонської області від 04.08.2014.р. про порушення провадження у справі №923/1062/14 про банкрутство заводу, баланс товариства станом на 31.03.2015р., згідно із яким непокритий збиток складає 1 359 069 000 грн., довгострокові кредити банків - 1 043 815 000 грн., поточні зобов'язання: кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги - 9 591 000грн., поточні зобов'язання перед бюджетом - 313 000грн., поточні зобов'язання по страхуванню - 43 000грн. та по оплаті праці - 322 000грн. Отже, товариство вважає, що ненадання розстрочки виконання рішення від 28.05.2015р. може призвести до накладання відділом ДВС арешту на рахунки та майно ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" , та, відповідно, зупинення діяльності заводу.

Відзив на апеляційну скаргу від УПФУ в м.Херсоні до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, повноту та об'єктивність дослідження обставин справи, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються Законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії на пільгових умовах призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із п.п. "а", "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком на пільгових умовах, не залежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці при наявності визначеного цією статтею пільгового стажу.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону та згідно п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого поставою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. №21-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. №64/8663.

Відповідно до п.6.4 ст.6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділом надходжень доходів щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 числа поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа повинні вносити до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.8 ст. 6 Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2015р. та 06.04.2015р. УПФУ в м.Херсоні надіслало ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне зобов'язання", в частині пенсій, призначених з березня 2015р. та квітня 2015р., відповідно (т.5 а.с.121-157), де зазначено суми щомісячного відшкодування по виплаті та доставці пільгових пенсій.

Проте, в порушення наведених вище вимог чинного законодавства, товариство не відшкодувало пенсійному фонду суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за вказаний період по 320 пенсіонерам, які працювали на даному підприємстві.

Таким чином, згідно загального розрахунку боргу, сума заборгованості ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" перед УПФУ в м.Херсоні склала 1 427 542,96грн. (т.1 а.с.7-13), яка товариством не оспорюється та підлягає стягненню на користь управління, про що господарським судом зроблено правомірний висновок та задоволені позовні вимоги у повному обсязі.

Пунктом 6 ст. 83 ГПК України передбачено право суду при ухваленні рішення за результатами розгляду спору відстрочити або розстрочити його виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Проте, зазначеною статтею ГПК України не визначено, у яких випадках та при наявності яких обставин суд може реалізувати надане йому процесуальним законом право надати розстрочку виконання рішення при його ухваленні.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

На думку судової колегії, приписи вказаної статті в частині підстав (обставин) для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, а також роз'яснення по їх застосуванню можливо застосовувати по аналогії закону до п.6 ст. 83 ГПК України.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.7.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал постанов господарських судом України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи-наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Як вбачається зі змісту заяви ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" про надання розстрочки виконання рішення, доводи товариства щодо необхідності її надання ґрунтуються на тому, що на теперішній час з підприємства звільнено 290 осіб, стосовно товариства порушено провадження у справі про банкрутство, а також балансу станом на 31.03.2015р., з якого вбачаються значні обсяги пасиву у вигляді непокритого збитку та кредиторської заборгованості. Отже, завод вважає, що через важке фінансове становище товариство неспроможне виконати рішення суду за загальними правилами та у встановлений законодавством строк, а ненадання розстрочки виконання рішення від 28.05.2015р. може призвести до накладання відділом ДВС арешту на рахунки та майно ПАТ "Херсонський суднобудівний завод", та, відповідно, зупинення діяльності заводу.

Оцінюючи доводи ПАТ "Херсонський суднобудівний завод", судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви товариства з огляду на таке.

Товариством на підтвердження неможливості виконання судового рішення у встановленому законодавством порядку не надано належних доказів фактичної відсутності засобів для виконання рішення суду, зокрема, відсутності коштів на банківських рахунках або майна, за рахунок яких можливе виконання. Саме по собі важке фінансове становище підприємства не свідчить про те, що особа (боржник) не може виконати рішення суду.

Щодо посилань ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" на порушення стосовно товариства провадження у справі про банкрутство, судова колегія відзначає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі №923/1062/14 введений ухвалою суду від 04.08.2014р., а вимоги управління у цій справі виникли у березні-квітні 2015року , тобто вони є поточними, в розумінні ст..1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і на них дія мораторію не розповсюджується. Згідно ч.5 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Тобто, порушення справи про банкрутство не спростовує обов'язку боржника виконувати поточні зобов'язання у загальному порядку. При цьому, порядок погашення цих зобов'язань повинен узгоджуватись в межах справи про банкрутство з арбітражним керуючим.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення в частині висновків щодо відмови у наданні розстрочки прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та дослідженням всіх обставин справи, у зв'язку з чим мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставами для його зміни чи скасування в цій частині.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 28.05.2015 р. зі справи №923/713/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 29.07.2015р.

Головуючий суддя Пироговський В.Т.

Судді Лавриненко Л.В.

Філінюк І.Г.