ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р.Справа № 911/690/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Боряк Г.Ю. за довіреністю від 04.03.2015р.

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інж Сервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю „Схід Бізнес Центр" про стягнення 35 267,39 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інж Сервіс" (далі по тексту - ТОВ „Інж Сервіс") звернулось до господарського суду Київської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Схід Бізнес Центр" (далі по тексту - ТОВ „Схід Бізнес Центр") про стягнення заборгованості в загальному розмірі 35 267,39 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 29 696,14 грн., пені в сумі 3 024,12 грн., збитків від інфляції в сумі 2 220,07 грн. та трьох відсотків річних в сумі 327,06 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. зобов'язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості придбаного товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.04.2015р. дану справу в порядку ст.ст. 15, 17 ГПК України було передано за територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області. В свою чергу, ухвалою від 08.05.2015р. господарським судом Одеської області було прийнято дану справу до провадження.

Під час розгляду даної справи представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання по даній справі не з'явився та про причини неявки суд не повідомив. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, який був надісланий за адресою місцезнаходження ТОВ „Схід Бізнес Центр" згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 65000, м. Одеса, вул. Сонячна, 5, офіс 30, був повернутий суду у зв'язку із неможливістю вручення адресату. З огляду на викладене, відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями) відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи господарським судом. Оскільки ТОВ „Схід Бізнес Центр" не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

20.11.2013р. між ТОВ „Інж Сервіс" ЛТД" (Постачальник) та ТОВ „Схід Бізнес Центр" (Покупець) було укладено договір поставки № 480/9Р, у відповідності до п. 1.1 якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, та відповідно до замовлень Покупця поставляти товар, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар і оплачувати його вартість за цінами, визначеними у специфікації. Сторони погоджують асортимент, кількість та термін поставки товару в замовленнях Покупця.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4, 3.1 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. право власності на поставлений товар та ризик випадкової загибелі переходить до Покупця в момент отримання товару від Постачальника (перевізника) за видатковою накладною. Товар вважається поставленим у разі підписання сторонами видаткової накладної. Поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DDP (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) - склад Покупця, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Красовського, 16.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. позивачем було передано у власність ТОВ „Схід Бізнес Центр" товар загальною вартістю 67 298,08 грн., а відповідачем вказаний товар було прийнято, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних № РН-0000007 від 05.02.2014р., № РН-0000111 від 13.12.2013р., а також довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей № 17588 від 05.02.2014р., № 17400 від 13.12.2013р.

Крім того, згідно із накладною № 594 від 02.10.2014р. відповідачем було повернуто частину прийнятого товару вартістю 37 601,94 грн.

Таким чином, загальна вартість придбаного відповідачем на виконання умов договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. товару складає 29 696,14 грн.

Згідно з п.п. 8.1 - 8.5 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. оплата здійснюється у розмірі вартості товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах Постачальника в цьому договорі. Сторони погодили, що оплата товару, який постачається, проводиться на умовах, передбачених в додатковій угоді до даного договору. Сторони щомісячно за необхідністю протягом 14 днів з моменту закінчення звітного місяця проводять звірку розрахунків між сторонами, про що підписують відповідний акт звірки. Оплата здійснюється Покупцем на підставі цього договору. Сторони домовились, що датою виконання грошового зобов'язання Покупця (оплати за поставлений товар) вважається дата платіжного доручення Покупця.

Додатковою угодою № 1 від 20.11.2013р. сторонами було погоджено, що Покупець оплачує поставлений Постачальником товар один раз на тиждень в розмірі реалізованого товару за останній тиждень. Оплата здійснюється у національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Постачальника вказаний в реквізитах даного договору.

При цьому, положеннями п.п. 7.1 - 7.3 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. передбачено, що товар, який поставив Постачальник на умовах даного договору, підлягає поверненню Постачальнику у наступних випадках: в разі якщо товар не користується попитом та не вийшов на необхідний рівень продаж протягом 3 /трьох/ календарних місяців з моменту поставки; в разі нереалізації сезонного товару під час сезону; в разі відмови Постачальника від проведення заходів щодо стимулювання продажу Товару визначеному в п. 3.11 договору; в разі заборони чи зупинення реалізації даного договору; товар не був реалізований протягом строку його придатності. У наведених випадках Постачальник зобов'язаний забрати даний товар протягом 10 днів з моменту одержання вимоги від Покупця. Товар при такому поверненні має відповідати вимогам якості і маркування. В разі незабрання товару в строк, передбачений п. 7.2 договору, строк оплати за товар призупиняється і штрафні санкції за можливе прострочення оплати не застосовуються.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За переконанням суду, сукупний аналіз положень п.п. 7.1 - 7.3, 8.1 - 8.5 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. свідчить про те, що відповідач був зобов'язаний оплачувати вартість поставленого товару за фактом його реалізації кінцевому споживачу. В свою чергу, у випадку нереалізації даного товару з наступних обставин: в разі якщо товар не користується попитом та не вийшов на необхідний рівень продаж протягом 3 /трьох/ календарних місяців з моменту поставки; в разі нереалізації сезонного товару під час сезону; в разі відмови Постачальника від проведення заходів щодо стимулювання продажу Товару визначеному в п. 3.11 договору; в разі заборони чи зупинення реалізації даного договору; товар не був реалізований протягом строку його придатності, відповідач був зобов'язаний звернутись до позивача із вимогою про повернення такого товару, а у випадку непред'явлення такої вимоги - здійснити оплату його вартості.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ „Схід Бізнес Центр" не здійснило оплату вартості придбаного товару та не пред'явило ТОВ „Інж Сервіс" вимог про повернення залишку товару в сумі 29 696,14 грн. з підстав, передбачених п. 7.1 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. В результаті викладеного, суд, керуючись системним аналізом положень договору № 480/9Р від 20.11.2013р. доходить висновку, що відповідач був зобов'язаний сплатити залишок заборгованості за придбаний товар в сумі 29 696,14 грн. в момент здійснення повернення частини прийнятого товару, тобто 02.10.2014р.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 629, 692 ЦК України господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ „Інж Сервіс" про стягнення з ТОВ „Схід Бізнес Центр" заборгованості за придбаний товар в сумі 29 696,14 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов'язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості придбаного протягом спірного періоду товару в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ТОВ „Схід Бізнес Центр" до сплати 3% річних в суму 327,06 грн. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Інж Сервіс" в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 327,06 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції в сумі 2 220,07 грн. через порушення останнім власних зобов'язань у спірних правовідносинах. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції, господарський суд визнає його правильним, у зв'язку з чим, із ТОВ „Схід Бізнес Центр" підлягають стягненню збитки від інфляції в сумі 2 220,07 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 11.6 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. за порушення строку оплати товару, визначеного у додатках до даного договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на той період, та яка нараховується від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань.

З посиланням на положення п. 11.6 договору поставки № 480/9Р від 20.11.2013р. позивачем було нараховано ТОВ „Схід Бізнес Центр" до сплати пеню в сумі 3 024,12 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, із ТОВ „Схід Бізнес Центр" слід стягнути на користь позивача пеню в сумі 3 024,12 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ТОВ „Схід Бізнес Центр" перед ТОВ „Інж Сервіс" в загальній сумі 35 267,39 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 29 696,14 грн., трьох відсотків річних в сумі 327,06 грн., збитків від інфляції в сумі 2 220,07 грн. та пені в сумі 3 024,12 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих даний висновок суду, відповідачем надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ТОВ „Схід Бізнес Центр" на користь ТОВ „Інж Сервіс" суми основного боргу в розмірі 29 696,14 грн., трьох відсотків річних в сумі 327,06 грн., збитків від інфляції в сумі 2 220,07 грн. та пені в сумі 3 024,12 грн. відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Схід Бізнес Центр" /65000, м. Одеса, вул. Сонячна, 5, офіс 30, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Інж Сервіс" /місцезнаходження: 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 72, оф. 207; поштова адреса: 03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 6, оф. 10; / суму основного боргу в розмірі 29 696 грн. 14 коп. /двадцять дев'ять тисяч шістсот дев'яносто шість грн. 14 коп./., три відсотки річних в сумі 327 грн. 06 коп. /триста двадцять сім грн. 06 коп./, збитки від інфляції в сумі 2 220 грн. 07 коп. /дві тисячі двісті двадцять грн. 07 коп./, пеню в сумі 3 024 грн. 12 коп. /три тисячі двадцять чотири грн. 12 коп./, судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп. /одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.07.2015р.

Суддя С.П. Желєзна