ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

30.07.2015р. Справа № 905/8513/13

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Корум Україна"

на дії відділу Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції щодо

виконання судового рішення по справі №905/8513/13

за позовом Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м.Донецьк

до відповідача Державного підприємства "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область

про стягнення 98163 грн. 00 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Сазонов В.Є.-по дов.

від відповідача: не з'явився

від ВДВС: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.12.2013р. по справі №905/8513/13 за позовом Приватного акціонерного товариства "Торгова компанія "Гірничі машини", м.Донецьк до Державного підприємства "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Селидіввугілля" на користь Приватного акціонерного товариства "Торгова компанія "Гірничі машини" заборгованість в сумі 98163 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1963 грн. 26 коп.

08.01.2014р. на виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.12.2013р. по справі №905/8513/13 видано відповідний наказ від 30.12.2013р.

16.06.2015р. Приватне акціонерне товариство "Корум Україна", м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії відділу Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції щодо виконання судового рішення по справі №905/8513/13.

Зокрема, скаржником заявлені вимоги про визнання неправомірними та незаконними дій відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції по винесенню постанови про зупинення виконавчого провадження №42347518; скасування постанови від 07.08.2014р. про зупинення виконавчого провадження №42347518; зобов'язання ДВС відновити виконавче провадження №42347518.

Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції надав заперечення на скаргу від 03.07.2015р. №1066/8, від 29.07.2015р. №1066/8, в яких посилається на правомірне зупинення зведеного виконавчого провадження.

Державне підприємство "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область надало заперечення на скаргу від 20.07.2015р. №20-328, в яких вимоги, викладені у скарзі не визнало, посилаючись на повну відповідність оспорюваної постанови вимогам Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення позивача, господарським судом встановлено наступне:

Згідно із ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, за змістом ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як встановлено судом, 08.01.2014р. для примусового виконання рішення господарського суду Донецької області по справі №905/8513/13 господарським судом було видано відповідний наказ.

Згідно із ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

28.02.2014р. відділом державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції винесено постанову ВП №42347518 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового рішення по справі №905/8513/13.

07.03.2014р. виконавче провадження №42347513 з примусового виконання наказу №905/8513/15 приєднане до зведеного виконавчого провадження №170185, яке веде відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції.

У зв'язку з внесенням Державного підприємства "Селидіввугілля", м.Селидове, Донецька область до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь в процедурі погашення заборгованості, постановою від 07.08.2014р. виконавче провадження з примусового виконання наказу по справі №905/8513/13 було зупинено до розгляду справи по суті. Як зазначено у даній постанові, керуючись п.15 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" зведене виконавче провадження №170185, де боржником є ДП "Селидіввугілля", зупинене на підставі набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі" від 03.07.2014р., відповідно п.п.2 п.1 розділу 1 якого тривалість процедури погашення заборгованості відповідно до зазначеного вище закону була продовжена до 01.01.2016р.

За висновками суду, дії відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції щодо зупинення 07.08.2014р. виконавчого провадження №42347518 по примусовому виконанню рішення господарського суду по справі №905/8513/13 є неправомірними, враховуючи наступне:

Комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу визначається Законом України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

За змістом положень ч.2 ст.2 названого вище закону, його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

До учасників розрахунків п.1.3 ст.1 закону відносить: підприємства паливно-енергетичного комплексу, суб'єктів господарської діяльності, розпорядників коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступників ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядників цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим законом.

Одночасно, відповідно до п.1.4 ч.1 ст.1 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка:

1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в паливно-енергетичному комплексі;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів;

6) є заборгованістю казенних підприємств, у тому числі тих, які були казенними станом на 1 січня 2011 року, за зобов'язаннями з оплати електричної енергії у розмірі станом на 1 липня 2011 року, що є непогашеними на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань врегулювання заборгованості за електричну енергію".

Таким чином, відповідно до положень закону його дія поширюється на паливно-енергетичні підприємства та суб'єкти господарської діяльності, перераховані в п.1.3 ст.1 щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії.

Конституційним Судом України прийнято Рішення від 13.12.2012 N18-рп/2012 зі справи N1-26/2012 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "ДІД Конс" щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з положеннями частини першої статті 41, частини п'ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" (справи про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу).

Як зазначено у Рішенні, наведений у частині третій статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та в абзаці шостому пункту 3.7 Закону перелік підстав, за яких не зупиняється виконавче провадження, не є вичерпним, оскільки підприємства ПЕК, внесені до Реєстру, залишаються суб'єктами господарських, трудових та інших правовідносин, не пов'язаних з розрахунками за енергоносії (останній абзац пункту 3 тієї ж частини Рішення).

Згідно вказаного Рішення Конституційним Судом України вирішено (пункт 1 резолютивної частини Рішення), що в аспекті конституційного звернення положення пункту 15 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, з наступними змінами, у взаємозв'язку з положеннями частини першої статті 41, частини п'ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23 червня 2005 року N 2711-IV, з наступними змінами, треба розуміти так, що:

- обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

- внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Як встановлено судом, заборгованість Державного підприємства „Селидіввугілля" перед Приватним акціонерним товариством "Корум Україна", виникла внаслідок неповного виконання відповідачем по справі своїх зобов'язань за договором №190-11/1125-11 МТС від 22.11.2011р., предметом якого є постачання позивачем товару (блок накачки). Тобто, поставлений позивачем товар, не пов'язаний з виробництвом (видобутком), передачею (транспортуванням) та/або постачанням енергоносіїв.

За таких обставин, предмет спору по справі №95/8513/13 не підпадає під поняття заборгованості у розумінні п.1.4 ч.1 ст.1 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.2 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", за висновками суду, до правовідносин, які склалися між сторонами у цій справі, дія названого закону не поширюється.

При цьому, твердження ДВС та ДП "Селидіввугілля" щодо правомірності зупинення виконавчого провадження №42347518, спростовуються наданими до матеріалів справи документами виконавчого провадження.

Зокрема, як вже вказувалося вище, виконавче провадження №42347518 було приєднане до зведеного виконавчого провадження №170185.

Відповідно до п.3.8.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції Украіни від 02.04.2012р. N512/5 (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні.

Згідно п.3.9.1 Інструкції за наявності підстав для зупинення виконавчого провадження в частині виконання одного виконавчого документа, який приєднано до зведеного виконавчого провадження, зведене виконавче провадження зупиняється лише в частині виконання цього виконавчого документа.

Проте, за висновками суду, всупереч вказаних вимог Інструкції, ДВС було зупинено як зведене виконавче провадження №170185, так і виконавче провадження №42347518 (постановою від 07.08.2014р., яка є предметом оскарження з боку позивача).

Згідно із ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем i є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009р., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно із ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається i діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду по справі №905/8513/13, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Приймаючи до уваги вищевикладене, за висновками суду, дії відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції щодо зупинення виконавчого провадження №42347518 по примусовому виконанню рішення господарського суду по справі №905/8513/13 є неправомірними та незаконними, а скарга Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м.Донецьк в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Згідно п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Виходячи зі змісту п.32 Інформаційного листа від 29.06.2010р. N01-08/369 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

За таких обставин, враховуючи висновки суду про неправомірність та незаконність дій відділу Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження №42347518 від 07.08.2014р., скарга Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м.Донецьк в частині вимог про скасування даної постанови також підлягає задоволенню, проте, шляхом визнання оспорюваної постанови недійсною.

Відповідно до п.9.13 постанови постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази ухилення ВДВС від вчинення відповідних виконавчих дій, скарга Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м.Донецьк в частині вимог про зобов'язання ВДВС відновити виконавче провадження №42347518 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу без номера та дати, яка надійшла на адресу суду 16.06.2015р., Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м.Донецьк на дії відділу Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції щодо виконання судового рішення по справі №905/8513/13 задовольнити частково.

Визнати неправомірними та незаконними дії відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції по винесенню постанови про зупинення виконавчого провадження №42347518.

Визнати недійсною постанову від 07.08.2014р. про зупинення виконавчого провадження №42347518 про стягнення з Державного підприємства "Селидіввугілля" на користь Приватного акціонерного товариства "Торгова компанія "Гірничі машини" заборгованості в сумі 98163 грн. 00 коп., судового збору в сумі 1963 грн. 26 коп.

В задоволенні решти вимог, викладених у скарзі без номера та дати, яка надійшла на адресу суду 16.06.2015р., Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м.Донецьк відмовити.

Суддя Г.В. Левшина