КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа№ 910/6242/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Башинський О.Д.

від відповідача: Давидок А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Пересувна механізована колона-43" на рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі №910/6242/14 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) „Київкомунсервіс"

до Приватного акціонерного товариства „Пересувна механізована колона-43"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про зобов'язання повернути за актом приймання-передачі асенізаційний автомобіль для перевезення рідких побутових відходів МАЗ/КО-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА в робочому та технічно справному стані, зі свідоцтвом про реєстрацію, інструкцією по експлуатації та технічному обслуговуванню.

Рішенням Господарського суду м. Києва №910/6242/14 від 03.06.2014р. позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014р. рішення Господарського суду м. Києва №910/6242/14 від 03.06.2014р. скасовано повністю, прийнято нове рішення, яким позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2014р. рішення Господарського суду м. Києва №910/6242/14 від 03.06.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014р. скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Скасовуючи рішення попередніх судових інстанцій Вищий господарський суд України вказав, що для правильного вирішення спору щодо спірних правовідносин слід було дослідити питання, чи виставлялися Позивачем Відповідачу рахунки на оплату послуг за договором та чи здійснювались Відповідачем відповідні щомісячні платежі відповідно до умов п.4.3 договору; якщо такі платежі здійснювались, то якими первинними документами це підтверджується; якщо Відповідачем кошти за договором не сплачувались, то чи звертався Позивач до Відповідача з вимогою про оплату послуг за договором та чим це підтверджується.

Рішенням господарського суду міста Києва №910/6242/14 від 16.03.2015р. позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення мотивовано тим, що Позивач передав Відповідачеві автомобіль, за який Відповідачем проведено часткову оплату наданих послуг. Договір від 01.04.2008р. неодноразово продовжував свою дію до 30.06.2013р. року, тобто відбулася пролонгація. Листом Позивач звернувся до Відповідача про повернення автомобіля, але останній залишив лист без задоволення. Відповідачем не було надано доказів повернення автомобіля МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА 8066 СА.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що акт приймання-передачі автомобіля підписаний від імені Відповідача Степанечко В.О., без відтиску печатки, а тому цей документ не може бути визнаний належним доказом отримання Відповідачем автомобіля. Оплати здійснені Відповідачем не стосуються виконання спірного договору. Позивачем пропущено строк позовної давності, що не враховано судом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 26.05.2015р.

21.05.2015р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого суду без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2015р. відкладено розгляд справи на 23.06.2015р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. у справі №910/6242/14 призначено повторний автоматичний розподіл справи, яким справу №910/624214 за апеляційною скаргою Відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю.Л. (головуючий), Корсакової Г.В., Станіка С.Р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015р. справу №910/6242/14 за апеляційною скаргою Відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю.Л. (головуючий), Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015р. справу №910/6242/14 за апеляційною скаргою Відповідача прийнято до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 28.07.2015р.

Розпорядженням голови Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. справу №910/6242/14 за апеляційною скаргою Відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю.Л. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Хрипуна О.О.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

01.04.2008р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про надання послуг, за умовами якого Позивач надає, а Відповідач приймає послуги з експлуатації технічно справного асенізаційного автомобіля для перевезення рідких побутових відходів у кількості 1 одиниця марки МАЗ/КО-503В9/, державний №АА 8066 СА.

Відповідно до п.2.1.1 договору Відповідач зобов'язався використовувати автомобіль за призначенням за рахунок власних коштів.

Згідно з п.2.1.2 договору Відповідач зобов'язався забезпечити збереження автомобіля, провадити технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонт автомобіля.

Згідно з п.2.1.3 договору Відповідач зобов'язався не передавати автомобіль в експлуатацію іншим особам.

Відповідно до п.2.1.4 договору Відповідач зобов'язався по закінченню терміну дії договору повернути автомобіль Позивачу в робочому та справному стані.

Згідно з п.3.1 договору автомобіль повинен бути повернутий Позивачу протягом 5 днів з моменту закінчення терміну дії договору в робочому та справному стані.

Відповідно до п.4.1 договору вартість надання послуг договірна і становить 6198,00 грн. на місяць.

Згідно з п.4.3. договору плата за послуги по цьому договору здійснюється на підставі виставлених Позивачем рахунків на протязі п'яти банківських днів з дня одержання відповідного документа, але не пізніше 25 числа кожного місяця.

Відповідно до п.5.1 договору, даний договір набуває чинності з 01.04.2008р. і діє до 31.12.2008р.

01.04.2008р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт приймання-передачі згідно з яким Позивач на підставі договору оренди передав, а Відповідач прийняв автомобіль МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА 8066 СА, вартістю 136800 грн. разом зі свідоцтвом про реєстрацію, інструкцією по експлуатації та технічному обслуговуванню.

08.01.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений додатковий договір №1 до договору від 01.04.2008р., відповідно до якого сторони внесли зміни у вказаний вище договір щодо зміни найменування Позивача, та строку дії договору до 31.12.2009р.

На виконання умов договору між Позивачем та Відповідачем були підписані акти здачі-прийняття робіт: №4 від 31.01.2009р., №7 від 28.02.2009р., №10 від 31.03.2009р., №13 від 30.04.2009р., №16 від 31.05.2009р., №19 від 30.06.2009р., №46/1 від 30.10.2009р., №127 від 31.12.2009р., №ОУ-0000052 від 28.02.2010р., №ОУ-0000078 від 31.03.2010р., №ОУ-0000145 від 31.05.2010р., №ОУ-0000215 від 30.06.2010р., №ОУ-0000258 від 31.07.2010р., №ОУ-0000295 від 31.08.2010р., №ОУ-0000336 від 30.09.2010р., №ОУ-0000395 від 31.10.2010р.

На виконання умов договору Позивачем виставлялися рахунки-фактури: №СФ-000006 від 05.08.2008р., №СФ-000008 від 04.09.2008р., №СФ-0000010 від 08.10.2008р., №СФ-0000014 від 05.11.2008р., №СФ-0000017 від 01.12.2008р., №СФ-0000019 від 31.12.2008р., №СФ-0000063 від 14.04.2010р., №СФ-0000146 від 30.04.2010р., №СФ-0000147 від 30.04.2010р., №СФ-0005-73 від 10.06.2010р., №СФ-005-104 від 07.07.2010р., №СФ-005-145 від 10.08.2010р., №СФ-005-178 від 01.09.2010р., №СФ-005-211 від 01.10.2010р., №СФ-005-258 від 01.11.2010р., №СФ-005-324 від 01.12.2010р.

Відповідачем проведено часткову оплату наданих послуг, що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку Позивача від 15.04.2010р. та від 29.12.2010р. в сумі 118594,00 грн.

26.07.2013р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №1-1555 в якому просив повернути асенізаційний автомобіль МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА, що був переданий Відповідачу за актом приймання-передачі.

Проте, вказаний вище лист Відповідач залишив без відповіді та автомобіль МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА не повернув.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як встановлено судом між Позивачем та Відповідачем у 2008р. був укладений договір на надання послуг, зміст якого передбачає передачу Позивачем автомобілю Відповідачу у користування, збереження та страхування Відповідачем отриманого автомобілю, щомісячну оплату Відповідачем фіксованої суми платежів за користування та повернення Відповідачем автомобілю Позивачу після закінчення строку дії договору.

Отже, сторонами був вчинений правочин надання послуг для приховання іншого правочину оренди автомобіля, який вони насправді вчинили. Відповідно відносини сторін за цим договором регулюються правилами щодо правочину оренди.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції. Первинні документи можуть бути складені на паперових носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання умов договору Позивачем було передано Відповідачеві зазначений автомобіль, що підтверджується актом приймання-передачі, підписаним між сторонами. При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що акт приймання-передачі є первинним документом, оскільки він відображає суть господарської операції, а відтиск печатки на первинному документі не визначено як його обов'язковий реквізит. Тому акт приймання-передачі від 01.04.2008р. є належним доказом передачі Відповідачу автомобіля МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА по укладеному сторонами договору.

Умовами договору було визначено порядок здійснення оплати за користування спірним атомобілем, а саме, плата за послуги по цьому договору здійснюється на підставі виставлених Позивачем рахунків на протязі п'яти банківських днів з дня одержання відповідного документа, але не пізніше 25 числа кожного місяця. Тобто, договором сторони обумовили необхідність надання рахунків Позивачем Відповідачеві, проте ним було обумовлено обов'язковість здійснення платежів до 25 числа кожного місяця. А тому місцевий суд вірно зазначив, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою щодо здійснення оплати за спірним договором.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи Відповідача, що останнім здійснювалась оплата не за спірним договором, оскільки доказів наявності інших договірних відносин між Позивачем та Відповідачем суду не надано. Крім того, твердження Відповідача також спростовуються призначенням платежу, зазначеним у банківських виписках, долучених до матеріалів справи, та рахунками-фактури.

Також не приймаються до уваги доводи Відповідача щодо розірвання договору, оскільки розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, а тому направлення листа Відповідачем Позивачеві про розірвання договору не є належним доказом його розірвання. Враховуючи, що розірвання договору між сторонами не відбулось, суд приходить до висновку про безпідставність посилань Відповідача на сплив строку позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач несвоєчасно та неповністю сплачував Позивачу орендну плату за користування автомобілем. 26.07.2013р. Позивач направив Відповідачу вимогу про закінчення договору та повернення автомобілю, яку останній не задовольнив.

Доказів повернення Відповідачем автомобіля МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА Позивачеві ні місцевому суду, ні апеляційному суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що Відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором та не повернув Позивачу на його вимогу автомобіль МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний номер АА80-66СА, а тому заявлений позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Пересувна механізована колона-43" на рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі №910/6242/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі №910/6242/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 31.07.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Є.Ю. Пономаренко

О.О. Хрипун