РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №910/10191/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моді» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" про стягнення 78 454,20 грн., за участю представників позивача - Батрина С.В., довіреність №б/н від 29.10.2014 року, відповідача - Перетятька В.Є. довіреність №б/н від 22.05.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року до господарського суду м. Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 78 454,20 грн. основного боргу у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленої продукції згідно договору поставки № від 16.02.2010 року та договору від 01.10.2010 року про зміну сторони в договорі поставки № від 16.02.2010 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.05.2015 року.

18.05.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача

1 307 067,00 грн. заборгованості за поставлений саме відповідачу товар та 307 578,86 грн. заборгованості відповідача перед позивачем за борги ТОВ «Квіза - Трейд» згідно договору поставки № від 16.02.2010 року та договору від 01.10.2010 року про зміну сторони в договорі поставки № від 16.02.2010 року, яка прийнята судом до розгляду.

25.05.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 03.06.2015 року.

03.06.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 13.07.2015 року.

13.07.2015 року через канцелярію суду позивачем надано письмове пояснення, щодо недобросовісної процесуальної поведінки відповідача.

13.07.2015 року відповідачем в судовому засіданні надано клопотання про застосування пропуску строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення грошових коштів за поставлений до жовтня 2010 року товар на загальну суму 307 578,86 грн.

13.07.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 20.07.2015 року.

20.07.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 307 578,86 грн. заборгованості відповідача перед позивачем за борги ТОВ «Квіза - Трейд», оскільки згідно умов п. 1.3. договору від 01.10.2010 року про зміну сторони в договорі поставки № від 16.02.2010 року відповідач поручився за ТОВ «Квіза - Трейд» та погодився сплатити за останнього борг у випадку якщо він не погасить виниклу заборгованість, отримає повідомлення про невиконання ТОВ «Квіза - Трейд» своїх зобов'язань (письмової вимоги) та підписаного між позивачем та ТОВ «Квіза - Трейд» акту звірки. Проте, позивач протягом 5 років не надав відповідачу жодної вимоги та не провів звірку взаємних розрахунків з ТОВ «Квіза - Трейд». Також відповідач просив суд відмовити в позові в частині стягнення з відповідача боргу за поставлений йому товар на суму 1 146 891,00 грн., з тих підстав, що позивач при поставці товару не дотримався умов договору поставки з надання належним чином оформлених товарної і податкової накладних. В частині стягнення основного боргу на загальну суму 160 176,00 грн. відповідач не заперечував.

20.07.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 22.07.2015 року.

21.07.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на рахунок відповідача відповідно розміру заявлених вимог, а саме: 1 614 645,86 грн.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Проте, позивач не надав доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову судом відмовлено.

22.07.2015 року позивачем через канцелярію суду надано письмове пояснення на відзив відповідача.

22.07.2015 року представник відповідача в судовому засіданні надав додаткове письмове пояснення у справі.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Моді» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіза-трейд» (покупець) було укладено договір поставки № , за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти товари по цінах і в асортименті вказаними в специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем та підтверджених постачальником замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати їх (п. 1.1 договору поставки).

Згідно п. 6.1. договору підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником, належним чином оформлених, товарних і податкових накладних протягом 3 календарних днів з дати поставки товару, вказаного в транспортній накладній, що підтверджується проставлянням штампу «товар отриманий», покупець оплачує поставлений товар на умовах відстрочення платежу з дати, вказаної в транспортній накладній, по платіжних днях в терміни, узгоджені сторонами в додатку №2, і в розмірі, який розраховується за формулою: =Рпз - Рпдз,

де - розмір поточної оплати постачальнику за поставлений товар,

Рпз - розмір поточної заборгованості за поставлений товар, строк оплати по якому настав,

Рпдз - розмір постійно діючої заборгованості покупця, що погоджена сторонами в додатку №2 до договору.

Відповідно до додатку №2 до договору поставки термін оплати - 50 календарних днів.

01.10.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Моді» (сторона 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіза-трейд» (сторона 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (сторона 3) було укладено угоду про заміну сторони в договорі поставки від 16.02.2010 року, згідно умов якого сторона 2 передає, а сторона 3 приймає на себе права та обов'язки, покладені в договорі поставки № від 16.02.2010 року на сторону 2, за виключенням зобов'язання щодо сплати боргу, який виник у сторони 2 на момент підписання даної угоди, а сторона 1, у свою чергу, не заперечує проти переходу прав і обов'язків від сторони 2 до сторони 3, що розуміється як згода сторони 1 (п. 1.1. договору про заміну сторони).

Поясненнями позивача, частково відповідача, видатковими накладними №1388 від 19.04.2013 року, №1980 від 26.04.2013 року, №317 від 10.05.2013 року, №775 від 17.05.2013 року, №1241 від 24.05.2013 року, №1665 від 31.05.2013 року, №495 від 07.06.2013 року, №925 від 14.06.2013 року, №411 від 05.07.2013 року, №1420 від 23.08.2013 року, транспортними накладними №1515 від 20.04.2012 року, №2034 від 27.04.2012 року, № 378 від 04.05.2012 року, №795 від 11.05.2012 року, №1854 від 25.05.2012 року, №49 від 01.06.2012 року, №498 від 08.06.2012 року, №1110 від 15.06.2012 року, №1640 від 22.06.2012 року, № 2143 від 29.06.2012 року, № 580 від 06.07.2012 року, №1061 від 13.07.2012 року, №1556 від 20.07.2012 року, №2065 від 27.07.2012 року, №286 від 03.08.2012 року, №693 від 10.08.2012 року, №1188 від 17.08.2012 року, №1643 від 24.08.2012 року, №2072 від 31.08.2012 року, №479 від 07.09.2012 року, №890 від 14.09.2012 року, №1328 від 21.09.2012 року, №1770 від 28.09.2012 року, №510 від 05.10.2012 року, №952 від 12.10.2012 року, №1442 від 19.10.2012 року, № 1895 від 26.10.2012 року, №85 від 02.11.2012 року, №587 від 09.11.2012 року, №1058 від 16.11.2012 року, №1546 від 23.11.2012 року, № 1978 від 30.11.2012 року, №591 від 07.12.2012 року, №995 від 14.12.2012 року, №1448 від 21.12.2012 року, №1969 від 28.12.2012 року, №121 від 04.01.2013 року, №508 від 11.01.2013 року, №955 від 18.01.2013 року, №1445 від 25.01.2013 року, №86 від 01.02.2013 року, №566 від 08.02.2013 року, №1247 від 13.02.2013 року, №1035 від 15.02.2013 року, №20 від 01.03.2013 року, №1454 від 22.03.2013 року, №1976 від 29.03.2013 року, №428 від 05.04.2013 року, № 915 від 12.04.2013 року, які містяться в матеріалах справи, розрахунком заборгованості здійсненим позивачем по кожній накладній окремо відповідно до специфікації та з урахуванням наказів позивача №50/1 від 15.06.2012 року «про проведення рекламної акції», №47 від 11.06.2012 року «про зростання цін», №20 від 01.03.2013 року «про зростання цін», №25 від 22.03.2013 року «про проведення рекламної акції», стверджується факт поставки позивачем відповідачу продукції на загальну суму 1 307 067,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та має перед позивачем заборгованість у сумі 1 307 067,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення 1 307 067,00 грн. заборгованості за поставлений саме відповідачу товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву в якому він вказував на те, що позивач при поставці товару не дотримався умов договору поставки з надання належним чином оформлених товарної і податкової накладних. Проте, викладені в вищевказаному документі доводи судом не приймаються, оскільки відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Таким чином, отримавши товар без товаросупровідних документів відповідач не скористався своїм, передбаченим ст. 666 Цивільного кодексу України, правом щодо витребування у продавця необхідних документів або повернення товару, а тому зобов'язаний оплатити поставлений товар.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, а тому факт прийняття товару, без надання доказів використання відповідачем свого права, передбаченого ст. 666 Цивільногокодекссу України, породжує обов'язок його оплати покупцем.

Стосовно позовних вимог про стягнення 307 578,86 грн. заборгованості відповідача перед позивачем за борги ТОВ «Квіза - Трейд» слід зазначити наступне.

Поясненнями позивача, видатковими та транспортними накладними №9878 від 16.07.2010 року, №10399 від 23.07.2010 року, №10823 від 30.07.2010 року, №11242 від 06.08.2010 року, №11681 від 13.08.2010 року, №11529 від 20.08.2010 року, №12433 від 27.08.2010 року, № 13231 від 10.09.2010 року, № 13684 від 17.09.2010 року, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт поставки позивачем ТОВ «Квіза-Трейд» продукції на загальну суму 307 578,86 грн.

Проте, відповідно до п.1.2. угоди від 01.10.2010 року про заміну сторони в договорі поставки від 16.02.2010 року ТОВ «Квіза - трейд» зобов'язалось сплатити позивачу борг, який виник на момент підписання даної угоди, в порядку та на умовах договору поставки, але в будь-якому випадку не пізніше 31.12.2010 року.

У випадку не сплати боргу ТОВ «Квіза - трейд», в зазначений в п. 1.2. угоди строк, відповідач зобов'язався сплатити борг ТОВ «Квіза - трейд» протягом 5 робочих днів, за умови отримання письмового повідомлення від позивача про невиконання ТОВ «Квіза - трейд» зобов'язання по сплаті боргу та за умови надання позивачем підписаного акту звірки між позивачем та ТОВ «Квіза - трейд» (п.1.3. договору про заміну сторони).

Частина 1 статті 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів надання позивачем відповідачу підписаного акту звірки між позивачем та ТОВ «Квіза - трейд» у відповідності до п. 1.3. договору про заміну сторони, позивачем суду не надано.

Отже, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 307 578,86 грн. заборгованості за борги ТОВ «Квіза - Трейд» відсутні, і тому в позові в цій частині слід відмовити.

13.07.2015 року відповідачем в судовому засіданні надано клопотання про застосування пропуску строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення 307 578,86 грн. за поставлений до жовтня 2010 року ТОВ «Квіза-трейд» товар.

Пунктом 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" встановлено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду не порушено відповідачем, то в позові слід відмовити не з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, а з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 57; код 36387233) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моді» (89440, Закарпатська область, Ужгородський район, с. В. Лази, вул. Тельмана, буд. 4-Б; код 33705773) 1 307 067 (один мільйон триста сім тисяч шістдесят сім) грн. 00 коп. основного боргу та 26 141 (двадцять шість тисяч сто сорок одна) грн. 34 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.07.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна