ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р.Справа № 922/3710/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Торгівельний Будинок "Аркада", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Агросвіт", с. Чкаловське
про стягнення 7161,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Походенко А.В.

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "АПК "Агросвіт" (відповідач) звернулось ПП "ТБ Аркада" (позивач). У позовні заяві останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки у розмірі 7161,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №40-БЕ/14 від 17.09.2014 року. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 26.06.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 15.07.2015 року о 10:45 год. 15.07.2015 року розгляд справи був відкладений до 27.07.2015 року до 10:30 год.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Присутній в судовому засіданні 27.07.2015 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між ТОВ "АПК Агросвіт" (зерновий склад) та ПП "ТБ Аркада" (Поклажодавець) було укладено договір складського зберігання зерна №40-БЕ/14 від 17.09.2014р. (далі - Договір)

Відповідно до п.1.1 Договору, в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором, ПП "ТБ Аркада" передає, а ТОВ "АПК "Агросвіт" приймає на знеособлене зберігання продукцію зернових, зернобобових та олійних культур (надалі - продукція або зерно), здійснює його доробку (сушіння, очищення та інші роботи, необхідні для запобігання псуванню і втрат якості зерна), зберігання й наступний відпуск зерна, а ПП "ТБ Аркада" сплачує вартість наданих ТОВ "АПК "Агросвіт" послуг.

Згідно з п.1.2. Договору, конкретне найменування та кількість зерна, що передається на зберігання, його якісні показники та інші характеристики визначаються безпосередньо при передачі його на зберігання та оформленні складського документа. Орієнтовний обсяг зерна, що передається на зберігання, визначається згідно з Додатком №1 до Договору.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що тарифи на послуги зернового складу, а також вартість бланків та складських документів наводяться у Додатку №1 до цього Договору і є складовою і невід'ємною його частиною.

Відповідно до п. 9.1. Договору, орієнтовний обсяг продукції до передачі на зберігання та граничний термін її зберігання визначається Специфікацією (Додаток №1 до Договору), яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 9.2. Договору, строк зберігання зерна за цим Договором - до подання Поклажодавцем вимоги про його повернення, але не пізніше граничного строку зберігання, визначеного згідно Додатку №1 до Договору.

17.09.2014р. між ПП "ТБ Аркада" та ТОВ "АПК "Агросвіт" було підписано Додаток №1 до договору "Специфікація від 17.09.2014р.", в якому сторони погодили тарифи на послуги зернового складу, вартість бланків та складських документів, а також встановили, що орієнтовний обсяг продукції в розрізі культур до передачі на зберігання становить 5510 тонн, у тому числі: пшениця - 5510 тонн; строк поставки продукції (включно) - 17.09.2014р.; граничний термін зберігання (включно) - 31.05.2015р. 01.11.2014 р. "ТБ "Аркада" та ТОВ "АПК "Агросвіт" було викладено Додаток № 1 до Договору в новій редакції "Специфікація №2 від 01.11.2014р.", в якому сторони погодили нову вартість складської квитанції, а в іншому Додаток №1 залишився без змін.

Відповідно до п.1.3. Договору, зерно, що доставляється на зберігання зерновому складу згідно з цим Договором, є власністю Поклажодавця. Право власності на Продукцію від Поклажодавця до зернового складу не переходить.

У п.13.1. Договору зазначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2015 р.

17.09.2014р. ПП "ТБ Аркада" було передано ТОВ "АПК "Агросвіт" на зберігання пшеницю м'яку (6 класу) урожаю 2014р. у кількості 5510000 кг, що підтверджується складською квитанцією на зерно №201 від 17.09.2014р. (а.с.22).

Надання ТОВ "АПК "Агросвіт" послуг за Договором та їх сплата ПП "ТБ Аркада" підтверджується актами виконання робіт на загальну суму 1263598,46 грн.: №№ХР000000810 від 30.09.2014р., №Б від 31.10.2014р., №Б від 30.11.2014р., №Б від 31.12.2014р., №Б від 31.01.2015р., №1 від 28.02.2015р. (а.с.23-28), актами надання послуг: №31/03-03 від 31.03.2015р., №30/04-03 від 30.04.2015р., №14/05-01 від 14.05.2015р. (а.с.29-31) та платіжними дорученнями на загальну суму 1335736,80 грн.: №226 від 07.10.2014р., №255 від 20.10.2014р., №304 від 11.11.2014р., №313 від 20.11.2014р., №344 від 09.12.2014р., №374 від 17.12.2014р., №18 від 16.01.2015р., №34 від 26.01.2015р., №52 від 06.02.2015р., №77 від 19.02.2015р., №109 від 05.03.2015р., №148 від 19.03.2015р., №220 від 07.04.2015р., №245 від 10.04.2015р., №275 від 21.04.2015р., №333 від 06.05.2015р., №350 від 14.05.2015р. (а.с. 32-40).

03.04.2015 р. ПП "ТБ Аркада" надіслало на адресу ТОВ "АПК "Агросвіт" та на його факси лист, вих.№67 від 03.04.2015р., яким просило відвантажити в термін з 06.04.2015р. по 25.04.2015р. зерно - пшеницю м'яку (6 класу) урожаю 2014р. у кількості 5 510 000 кг відповідно до складської квитанції на зерно №201 від 17.09.2014р., а також повідомляло, що експедитором є ТОВ "Компанія Грано СВ" (а.с. 41-47).

09.04.2015р. ПП "ТБ Аркада" надіслало на факс ТОВ "АПК "Агросвіт" заяву на відвантаження, вих.№73 від 09.04.2015р., якою просило ТОВ "АПК "Агросвіт" відвантажити зерно - пшеницю м'яку (6 класу), яка знаходиться на зберіганні згідно з Договором, у кількості 5 510 000 кг в період з 14.04.2015р. по 24.04.2015р. залізничним транспортом, та повідомило наступну інформацію: доручення №71 на ім'я Вітранюк Дмитро Іванович, контракт №ТД 200215, станція призначення Миколаїв-Вантажний, одержувач ТОВ "Грінтур-Екс" для Компанії Бунге С.А., експедитор ТОВ "Компанія Грано СВ" (а.с.48).

ТОВ "АПК "Агросвіт" було здійснено відвантаження зерна за Договором 20.04.2015р., 21.04.2015р., 22.04.2015р., 23.04.2015р., 24.04.2015р., 27.04.2015р., 28.04.2015р., 29.04.2015р., 05.05.2015р., 06.05.2015р., 08.05.2015р., 12.05.2015р. та 13.05.2015р. Однак, 24.04.2015 р. ТОВ "АПК "Агросвіт" фактично було відвантажено зерна менше, ніж було зазначено ним у відповідних товарно-транспортних накладних.

Так, згідно з п.6.12. Договору, у випадку відвантаження продукції залізничним транспортом, зерновий склад оформляє товарно-транспортну накладну на вантаж.

Підпункт 1.9 п. 1 розділу 5 "Відпуск зерна" Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008р. №661, встановлено, що при відпуску зерна та продукції оформляється товарно-транспортна накладна встановленої форми №1ТН.

Відповідно до пп.1.10 цього ж пункту, при видачі зерновим складом партії зерна виконується у тому числі така організаційно-технологічна операція: визначаються брутто, тара і нетто транспортного засобу з відображенням у вагових журналах і в товарно-транспортних накладних.

В товарно-транспортних накладних №№ 611, 612, 613, 614, 615, 616, 617 від 24.04.2015р. (а.с.50-56), оформлених ТОВ "АПК "Агросвіт" при відпуску ПП "ТБ Аркада" пшениці за Договором, ТОВ "АПК "Агросвіт" були зазначені наступні брутто, тара і нетто в кг: вагон №95391215: брутто: 91 350, тара: 21 350, нетто: 70 000; вагон №95829750: брутто: 91 350, тара: 21 350, нетто: 70 000; вагон №95531844: брутто: 91 150, тара: 21 150, нетто: 70 000; вагон №95526760: брутто: 92 050, тара: 22 050, нетто: 70 000; вагон №95921300: брутто: 91 150, тара: 21 150, нетто: 70 000; вагон №95453700: брутто: 91 250, тара: 21 250, нетто: 70 000; вагон №95450375: брутто: 91 100, тара: 21 100, нетто: 70 000. Ці відомості про вантаж були зазначені відправником вантажу - ТОВ "Компанія Грано СВ" в накладній №43259688 та у відомості вагонів до цієї накладної.

Втім, після прибуття вказаних вагонів на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (екс.) Одеської залізниці (28.04.2015р.) та на склад одержувача вантажу ТОВ "Грінтур-Екс" (28.04.2015р. та 29.04.2015р.) за результатами експертизи, проведеної експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Ярошенком В.А., за участю одержувача вантажу ТОВ "Грінтур-Екс" - вагаря Мельника Р.А. та диспетчера залізничного Пальникова Є.В., були складені акти експертизи №120-389/221 від 28.04.2015р. та №120-389/220 від 29.04.2015р., згідно з якими під час переважування завантажених опломбованих вагонів (брутто) та вагонів без вантажу (тара) було виявлено невідповідність між фактичною масою вантажу і зазначеною в накладній №43259688.

В акті експертизи №120-389/221 від 28.04.2015р. (а.с.59-61) було викладено наступні висновки експерта: в оглянутих трьох вагонах, завантажених зерном пшениці, фактично виявилося: маса нетто 208 260 кг, згідно переважування, що на 1740 кг менше проти даних вантажовідправника, зазначених в залізничній накладній.

В акті експертизи №120-389/220 від 29.04.2015р. (а.с.62-64) було викладено наступні висновки експерта: в оглянутому вагоні, завантаженому зерном пшениці, фактично виявилося: маса нетто 69 430 кг, згідно переважування, що на 570 кг менше проти даних вантажовідправника, зазначених в залізничній накладній.

Згідно з абз. 6 п.1 ст.11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Стосовно інших вагонів (№№ 95391215, 95453700, 95450375) акти експертизи не складалися.

29.04.2015р. ПП "ТБ Аркада" повідомило ТОВ "АПК "Агросвіт" про виявлену нестачу та запропонувало останньому направити своїх представників для колегіального переважування тари. 05.05.2015р. ПП "ТБ Аркада" електронною поштою отримало відповідь, в якій ТОВ "АПК "Агросвіт" зазначило, що не вбачає підстав для надання свого представника. В своїй відповіді ТОВ "АПК "Агросвіт" також вказало, що вищевказаним Договором не передбачено присутність представника зернового складу в місці вивантаження, що всі претензії щодо нестачі повинні бути пред'явлені до перевізника та/або експедитора, та посилалося на необхідність складення комерційного акта.

29.05.2015р. ПП "ТБ Аркада" надіслало на адресу ТОВ "АПК "Агросвіт" претензію вих.№117 від 28.05.2015р., якою вимагало відшкодувати збитки, завдані нестачею пшениці у кількості 2310 кг, у розмірі її вартості, а саме: у розмірі 7161,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів в зазначеній сумі на розрахунковий рахунок ПП "ТБ Аркада". ТОВ "АПК "Агросвіт" претензію не задовольнило та відповідь на неї не надало.

Розмір збитків був розрахований позивачем наступним чином: нестача повернутої 24.04.2015р. зі зберігання пшениці 6 класу складає 2310 кг. Ринкова ціна пшениці 6 кл. становить 3100,00 грн. з ПДВ за 1 тонну, що підтверджується листом Харківської торгово-промислової палати від 25.05.2015р., наданим на замовлення ПП "ТБ Аркада" вих.№104 від 20.05.2015р. (а.с.72). Таким чином, збитки, завдані зерновим складом Поклажодавцю нестачею пшениці становлять 7161,00 грн.

Викладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ст. 936 ЦК України).

Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (ст. 949 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Статтею 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" встановлено, що договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", зерновий склад зобов'язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", зерновий склад зобов'язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", передбачено, що за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" встановлено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна - у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

В силу вимог ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або а коном не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В силу вимог ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Пунктом 52 Статуту залізниць України визначено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу лише у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами. У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов'язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць. У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

За змістом абз. .2 п.11 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, видача вантажу провадиться за участю представника залізниці із складанням у відповідних випадках комерційного акта в наступних випадках: якщо при передаванні вагонів чи контейнерів буде виявлено їх пошкодження, ознаки недостачі, псування або пошкодження вантажу на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, коли таке перевезення передбачено Правилами, несправність пломб (ЗПП), їх відсутність, якщо у перевізних документах є відмітка про їх накладання.

Згідно з п.12 цих Правил, відповідно до статті 52 Статуту на станції призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі: прибуття вантажу в пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами (ЗПП) відправника або пломбами (ЗПП) попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму транспортування в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею. Перевірка вантажу не провадиться в разі вивантаження його залізницею за договором згідно зі статтею 30 Статуту. У зазначених випадках тарні й штучні вантажі видаються з перевіркою кількості й стану вантажу тільки в пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть призвести до зміни стану вантажу, залізниця зобов'язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами й рахунками з розкриттям пошкоджених місць. У разі відсутності пошкодження вантажу комерційний акт про пошколдження тари (упакування) не складається. У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули в справних вагонах, контейнерах, із непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості й стану. При наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем.

Відповідно до п.15 даних Правил, видача на станціях призначення імпортних вантажів, що перевозяться не в прямому міжнародному сполученні через порти й прикордонні станції, а також експортних вантажів у портах, на прикордонних станціях, якщо вантажі прибули в справних вагонах, контейнерах з непошкодженими пломбами (ЗПЩ відправників, портів, експедиторських організацій, митних органів, провадиться без участі залізниці, за винятком випадків, передбачених статтею 52 Статуту.

У зв'язку з цим, в даному випадку, залізниця не мала законодавчо встановленого обов'язку на станції призначення перевіряти масу вантажу та складати комерційний акт, оскільки вантаж не завантажувався і не вивантажувався залізницею та прибув у справних непошкоджених вагонах із непошкодженими пломбами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, не спростованими відповідачем, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Агросвіт" (місцезнаходження: 63544, Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Польова, 1, код 37191417; р/р 5903 в ПАТ ПУМБ м. Київ, МФО 334851) на користь Приватного підприємства "Торгівельний Будинок Аркада" (місцезнаходження: 61038, м. Харків, шосе Салтівське, 67-А, код 32548751; р/р 1460 в ПАТ "Діамантбанк", МФО 320854) збитки у розмірі 7 161,00 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.07.2015 р.

Суддя О.В. Погорелова