РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015Справа №910/14265/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомДержавного підприємства "Національний центр ділового та культурного співробітництва "Український дім"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Конференц Хауз Україна"
простягнення 199 257 грн 87 коп.
Представники
від позивача:Кічак Ю.В. - представник за довіреністю
від відповідача:не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.06.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Національний центр ділового та культурного співробітництва "Український дім" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конференц Хауз Україна" про стягнення заборгованості договором про надання послуг по обслуговуванню заходу № 1/6 від 07.06.2013 у розмірі 199 257 грн 87 коп., в тому числі: 112 200 грн 00 коп. основного боргу, 80 491 грн 86 коп. інфляційних втрат та 6 566 грн 01 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг по обслуговуванню заходу № 1/6 від 07.06.2013 не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 112 200 грн 00 коп., крім того у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 6 566 грн 01 коп. та інфляційних втрат у розмірі 80 491 грн 86 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 порушено провадження у справі № 910/14265/15, розгляд справи призначений на 03.08.2015.

Представник відповідача в судове засідання 03.08.2015 не з'явився, вимоги суду не виконав, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 013.

У судове засідання 03.08.2015 з'явився представник позивача, надав документи на виконання вимог ухвали суду та надав усні пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 03.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

07.06.2013 між Державним підприємством "Національний центр ділового та культурного співробітництва "Український дім" (виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Конференц Хауз Україна" (замовник за договором) укладено договір про надання послуг по обслуговуванню заходу № 1/6, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати 13-14 червня 2013 року послуги з обслуговування заходу «Міжнародна бізнес-конференція «АВС: Ukraine & Partners-2013», що проводяться замовником, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити послуги на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до пункту 8.5 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2013, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе зобов'язань.

Згідно з пунктом 2.1. договору загальна вартість становить 601 200 грн 00 коп.

Оплата вартості послуг здійснюється замовником по безготівковому розрахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця згідно рахунків-фактур, що є невід'ємною частиною даного договору не пізніше 20.06.2013 (пункту 2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору після закінчення надання послуг виконавець передає замовнику акт здачі-прийняття послуг. У разі не підписання замовником акту прийняття-здачі наданих послуг протягом 3-банківських дів з дати закінчення заходу та ненадходження від нього протягом цього терміну мотивованої відмови від підписання акту, акт вважається підписаним, а послуги наданими виконавцем в повному обсязі, відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з нормами статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про надання послуг по обслуговуванню заходу № 1/6 від 07.06.2013 позивачем були надані відповідачу послуги з обслуговуванню заходу на загальну суму 601 200 грн 00 коп., що підтверджується підписаним між сторонами актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000037 від 14.06.2013, а також був виставлений рахунок-фактура № СФ-0000047 від 07.06.2013 на оплату послуг за договором.

Як встановлено судом відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати послуг згідно з договором про надання послуг по обслуговуванню заходу № 1/6 від 07.06.2013, а саме відповідачем було здійснено лише часткову оплату послуг у розмірі 489 000 грн 00 коп., у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем у розмірі 112 200 грн 000 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати отриманих послуг на суму 112 200 грн 000 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг за договором про надання послуг по обслуговуванню заходу № 1/6 від 07.06.2013 та факту наявності заборгованості у розмірі 112 200 грн 000 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 112 200 грн 000 коп.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 80 491 грн 86 коп. інфляційних втрат та 6 566 грн 01 коп. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конференц Хауз Україна" (02140, м. Київ, вул. Руденко, буд. 10, кв. 51, ідентифікаційний код 38611926) на користь Державного підприємства "Національний центр ділового та культурного співробітництва "Український дім" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 2, ідентифікаційний код 34299989) заборгованість у розмірі 112 200 (сто дванадцять тисяч двісті) грн 00 коп., 3 % річних у розмірі 6 566 (шість тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 80 491 (вісімдесят тисяч чотириста дев'яносто одна) грн 86 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 985 (три тисячі дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн 17 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 05.08.2015

Суддя Н.Б. Плотницька