ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р.Справа № 922/2845/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аріт К.В.
при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України, м. Київ 2. Військової частини НОМЕР_1 , м.Чугуїв Харківської області
до Приватного підприємства "Алекс", смт.Новопокровка Харківської області, Харківська область
про стягнення 158028,98 гривень
за участю представників:
прокурора - Гребіник О.М. (посвідчення №011853);

позивача 1 - Мазур Л.Б. (дов. №220/874/д від 17.11.2014р.);

позивача 2 - Маяцької Т.Г. (дов. № 148/9/18/54 від 21.01.2015р.);

відповідача - Красільнікова А.М. (дов. №5 від 03.06.2015р.).

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (1-ий позивач) та Військової частини НОМЕР_1 (2-ий позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Алекс" (відповідача) суми штрафу (пені) у розмірі 158028,98 гривень. Заявлену вимогу обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №8 про спільний обробіток землі, укладеного 16 вересня 2013 року між Військовою частиною НОМЕР_1 та ПП "Алекс". Крім того, прокурор просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27 травня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 травня 2015 року відкладено розгляд справи на 07 липня 2015 року.

В судовому засіданні 07 липня 2015 року оголошено перерву до 08 липня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 липня 2015 року було продовжено строк розгляду спору по 23 липня 2015 року включно та відкладено розгляд справи на 15 липня 2015 р.

15 липня 2015 р. позивач2 надав до суду уточнений розрахунок пені за супровідним листом (вх.№28431), відповідно до якого позивач2 просить стягнути з відповідача 58863,95 гривень пені за прострочення платежів з лютого 2014 року по листопад 2014 року.

В судовому засіданні 15 липня 2015 року було оголошено перерву до 22 липня 2015 року.

17 липня 2015 року відповідач надав до суду письмові пояснення (вх.№28762), в яких проти позову заперечував повністю, посилаючись на рішення господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року по справі №922/2060/14 та помилковий розрахунок штрафних санкцій.

Прокурор у судовому засіданні 22 липня 2015 року підтримував позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення.

Позивач-1 у відкритому судовому засіданні 22 липня 2015 року підтримував позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення.

Позивач-2 у відкритому судовому засіданні 22 липня 2015 року підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення.

Відповідач у відкритому судовому засіданні 22 липня 2015 року проти позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві та поясненнях.

Розглянувши уточнений розрахунок пені позивача-2, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У матеріалах справи міститься уточнений розрахунок пені, в якому позивач-2 нараховує пеню за прострочення платежів загалом на суму 57823,03 гривень, в т.ч. за 2014 рік 56863,95 гривень та за 2015 рік 959,08 гривень, з урахуванням додаткової угоди від 04 серпня 2014 року (а.с. 125-129).

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п.3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Отже, суд, розглянувши уточнений розрахунок позивача-2, розцінює його як заяву про зменшення позовних вимог на суму 57823,03 гривень.

Суд приймає до розгляду заяву про зменшення позовних вимог та проводить подальший розгляд з урахуванням даної заяви.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій держави.

Згідно з п.2 ст.121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво в суді інтересів держави та громадянина у випадках, визначених законом. Статтею 123 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначається законом.

Відповідно до ст.36-1 Закону України Про прокуратуру, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

16.09.2013р. між Військовою частиною НОМЕР_1 (позивачем-2) та Приватним підприємством "Алекс" (відповідачем) було укладено Договір №8 про спільний обробіток землі на території земель оборони військового полігону "Шебелинка", що розташований у с.Благодатне Зміївського району Харківської області.

Відповідно до п.1.1 даного Договору, з метою відпрацювання співпраці з підприємствами і залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової, мобілізаційної готовності та життєдіяльності військової частини, сторони за цим Договором домовилися про співпрацю і співробітництво без утворення юридичної особи з використанням земель, які надані Стороні-1 (другому позивачу) в безстрокове користування та можливостей Сторони-2 (відповідача) спільно діяти для досягнення загальних цілей, а саме: вирощування зернових та технічних культур.

Згідно з п.1.2 Договору, Сторона-2 бере на себе зобов`язання власними силами та коштами провести необхідний комплекс заходів по забезпеченню повного сільськогосподарського циклу вирощування продукції, яка обумовлена Договором.

Відповідно до п.6.1 Договору, внесок Сторони-1 на виконання умов Договору становить вартість права обробітку земельних ділянок загальною площею 1431 га, а також ділова репутація та ділові зв`язки і складає 1144800,00 грн.

У пункті 8.6 Договору сторони погодили, що Сторона-2 (відповідач) перераховує Стороні-1 (другому позивачу) грошові кошти як достроково розподілений прибуток від спільної діяльності за 2014 сільськогосподарський рік до 30.01.2014р. в розмірі 100% від вартості внеску Сторони-1 і в подальшому за кожний сільськогосподарський рік до 30.01.2014р. в розмірі 100% від вартості внеску Сторони-1.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 8 від 16.09.2013р., Сторона-1 (другий позивач) зобов`язалася залучити до спільної діяльності, що буде проводитися разом зі Стороною-2 (відповідачем), земельні ділянки, що надані Стороні-1 в безстрокове користування, згідно Державного Акту серія Б № 047623, площею 1431 га, терміном на 3 сільськогосподарські роки, тобто до 2016 року включно.

Згідно Акту обміру земельної ділянки авіаційного полігону в/ч НОМЕР_1 , затвердженого командиром в/ч А 4104 05.06.2014р., було встановлено, що площа земельної ділянки для спільного обробітку становить 1218 га, а не 1413 га, як це передбачено Договором .

У зв`язку з вищевикладеним, 04.08.2014р. між сторонами Договору було укладено та підписано Додаток до Договору про спільний обробіток землі №8 від 16.09.2013р., у якому сторони, з урахуванням останнього обміру земельної ділянки, визначили загальний розмір достроково розподіленого прибутку в сумі 974400,00 грн. та встановили графік його перерахування.

Так, згідно вказаного графіку, враховуючи часткову сплату в сумі 200000,00 грн., станом на 04.08.2014р. підлягає сплаті достроково розподілений прибуток у розмірі 774400,00 грн. , наступним чином:

- 193600,00 грн. - до 30.08.2014р.;

- 193600,00 грн. - до 30.09.2014р.;

- 193600,00 грн. - до 30.10.2014р.;

- 193600,00 грн. - до 30.11.2014р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року по справі №922/2060/14 встановлено вищезазначені факти та те, що Додаток до Договору про спільний обробіток землі № 8 від 16.09.2013р. за своєю суттю є Додатковою угодою до спірного Договору, в якій сторонами узгоджено зміну умов даного Договору в частині розміру переданої земельної ділянки, ціни договору та строків оплати. А також встановлено, що відповідач на час винесення рішення по справі №922/2060/14 не мав заборгованості за поточними платежами.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи приписи ст.35 ГПК України, суд приходить до висновку, що рішення по справі №922/2060/14, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Так рішенням від 14.10.2014 року по справі №922/2060/14 встановлено, що відповідач вчасно сплачував на користь позивача-2 за спірним договором кошти до вересня 2014 року.

Щодо позовних вимог щодо стягнення пені з жовтня 2014 по лютий 2015 суд встановив наступне.

Відповідач згідно умов договору мав сплатити позивачу 193600,00 грн. до 30.10.2014р. та 193600,00 грн. до 30.11.2014р.

В матеріалах справи №922/2845/15 містяться платіжні доручення (а.с. 67-82) та виписки по рахункам (а.с.35-45) щодо сплати розподіленого прибутку від спільної діяльності за 2014 рік.

Так згідно наступних платіжних доручень відповідачем за 2014 рік було сплачено:

-№84 від 24.06.14-25000,00 грн.,

-№86 від 01.07.14-25000,00 грн.,

-№87 від 01.07.14-25000,00 грн.,

-№101 від 29.07.14-25000,00 грн.,

-№102 від 29.07.14-25000,00 грн.,

-№103 від 04.08.14-25000,00 грн.,

-№104 від 04.08.14-25000,00 грн.,

-№117 від 01.09.14-96800,00 грн.,

-№118 від 01.09.14-96800,00 грн.,

-№132 від 30.09.14-96800,00 грн.,

-№133 від 30.09.14-96800,00 грн.,

-№155 від 27.10.14-96800,00 грн.,

-№156 від 27.10.14-96800,00 грн.,

-№191 від 25.11.14-96800,00 грн.,

-№192 від 25.11.14-96800,00 грн.

Таким чином, відповідачем було сплачено у 2014 році 964703,02 гривень, хоча за зміненим договором мав сплатити-974400,00 гривень.

Дослідивши вказані платіжні доручення та виписки по рахункам, враховуючи факти встановлені у рішенні від 14.10.2014 року по справі №922/2060/14, суд прийшов до висновку про несвоєчасність здійснених платежів у жовтні та листопаді 2014 року.

Так згідно наступних платіжних доручень відповідачем за 2015 рік (а.с.88-93) було сплачено:

-№22 від 28.01.15-52036,37 грн.,

-№86 від 28.01.15-52036,36 грн.,

-№87 від 26.02.15-52036,37 грн.,

-№101 від 26.02.15-52036,36 грн.,

-№102 від 30.03.15-468327,27 грн.,

-№103 від 30.03.15-468327,27 грн.

06.03.2015р. за Актом обміру земельної ділянки авіаційного полігону Військової частини НОМЕР_1 , була передана ПП «АЛЕКС» в спільний обробіток додатково земельна ділянка площею 213га., та загальна площа земельної ділянки, з урахуванням цих 213 га., склала 1431га.

Тобто загальна площа земельної ділянки, яка знаходиться в спільному обробітку з 06.03.2015р., складає 1431га.

06.03.2015 р. позивач-2 та відповідач уклали додаткову угоду №1 до спірного договору, відповідно до якого сплати повинні здійснюватись до останнього дня кожного місяця по 95400,00 грн. починаючи з січня 2015 року.

Таким чином, сторони погодили нові умови договору, в т.ч. графік та суму оплати, включаючи січень та лютий 2015 року, хоча додаткова угода була укладена у березні 2015 року.

Таким чином, 06.03.2015р. відповідачу стало відомо про новий термін та розмір оплати за січень та лютий 2015 року.

Так, загальна площа земельної ділянки, яка знаходиться в спільному обробітку з 06 березня 2015р. складає 1431га. та саме з цієї дати загальний розмір достроково розподіленого прибутку становить 1144800 грн.

Відповідно до п.11.4 Договору, у разі порушення строку розрахунку за Договором, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача-2 штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.11.1 Договору, Сторони несуть відповідальність за виконання прийнятих зобов`язань у повному обсязі. За порушення своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з діючим договором та нормами чинного законодавства.

Таким чином, сторони узгодили відповідальність у вигляді пені, яку помилково назвали у п. 11.4 Договору штрафом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В розумінні ст.ст.610,611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов¦9язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом перевірений розрахунок пені, наданий позивачем, та суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми пені лише у розмірі 56863,95 гривень за 2014 рік та 959,08 гривень за 2015 рік, перерахованої за подвійною обліковою ставкою НБУ.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарсько процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 252, 509, 526, 527, 530, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Алекс" (, 63523, Харківська обл., Чугуївський р-н, смт.Новопокровка, вул.Миру,13, р/р № НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" м.Київ, МФО 380805) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , в/ч НОМЕР_1 , р/р №7577 у ГУДКУ в Харківській обл., МФО 851011) 57823,03 гривень пені.

Стягнути з Приватного підприємства "Алекс" (, 63523, Харківська обл., Чугуївський р-н, вул.Миру,13, р/р № НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" м.Київ, МФО 380805)" на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя К.В. Аріт