ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р.Справа № 922/3800/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного центру зайнятості, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКОН-ТРЕЙД", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача: Назаренко П.О. (дов. № 6 від 28.04.2015 року);

відповідача: Желанова О.Б. (дов. б/н від 01.03.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Харківський обласний центр зайнятості (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКОН-ТРЕЙД" (відповідач) про стягнення збитків у сумі 144900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані висновками акту ревізії від 07.05.2015 року №04-11/04, складеного за результатами проведеної ревізії Держфінінспекції в Харківській області, відповідно до якого позивачу надана вимога про усунення виявлених ревізією порушень від 11.06.2015 року №04-25/4248 у якій виявлено таке порушення ч.8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Ухвалою від 06.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 20.07.2015 року.

17.07.2015 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання (вх.№ 28821) про долучення документів до матеріалів справи.

20.07.2015 року від відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву (вх.№28876) у якому відповідач проти позову заперечує, вважає що ним свої зобов'язання по договору виконані належним чином, без будь-яких правопорушень, у зв'язку із чим, наслідки правопорушення передбачені ст. 623 ЦК України до нього не можуть бути застосовані.

У судовому засіданні 20.07.2015 року оголошувалась перерва до 22.07.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 22.07.2015 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.07.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з вимогою про стягнення суми збитків у розмірі 144900,00 грн.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наявністю акту ревізії № 04-11/04 від 07.05.2015 року. Державної фінансової інспекції у Харківській області (далі - ДФІ у Харківській області) фінансово - господарської діяльності Харківського обласного центру зайнятості (далі - позивач) за період з 01.10.2011р. по 01.12.2015 року.

Як вбачається із витягу з акту ревізії, в порушення ч.8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підрядником ТОВ "ІКОН-ТРЕЙД" до актів виконаних робіт форми КБ-2в включено витрати на відрядження по договорах підряду від 20.09.2010 року №20/09/2010, від 02.11.2012 №01/36/12 по об'єкту "Будівництво Валківського центру зайнятості по проспекту Леніна, 1 А, в м. Валки", які в ході зустрічної звірки не підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку. Внаслідок допущеного порушення позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 144900,00 грн.

На підставі акта ревізії ДФІ у Харківській області прийнята письмова вимога від 11.06.2015 № 04-25/4248 «Про усунення виявлених ревізією порушень».

Згідно даної вимоги, Державною фінансовою інспекцією у Харківській області зобов'язано Харківський обласний центр зайнятості вжити заходів щодо відшкодування збитків в сумі 144900,00 грн. спричинених завищенням вартості робіт будівництва Валківського центру зайнятості та перахувати вищезазначену суму до бюджету Фонду на рахунок Харківського міського центру зайнятості №0002.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Разом з цим їх розмір підлягає доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним процесуальним законодавством України, зокрема статтями розділу V Господарського процесуального кодексу України (Лист Верховного Суду України від 09.08.2006р. №1-11/477).

Як зазначає позивач, Актом № №04-11/04 від 07.05.2015р. (а.с. 10 - 15) )ревізії фінансово-господарської діяльності Харківського обласного центру зайнятості (далі - позивач) за період з 01.10.2011 по 01.02.2015 року, встановлено порушення ч.8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" згідно якого відповідачем до актів виконаних робіт форми КБ-2в включено витрати на відрядження по договорах підряду від 20.09.2010 року №20/09/2010, від 02.11.2012 №01/36/12 по об'єкту "Будівництво Валківського центру зайнятості по проспекту Леніна, 1 А, в м. Валки", які в ході зустрічної звірки не підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку, у зв'язку з чим позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) в сумі 144900,00 грн.

Вказану суму матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 144900,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та відповідачем укладено договори підряду від 20.09.2010 року №20/09/2010 та від 02.11.2012 №01/36/12

Дані договори укладено у повній відповідності до вимог діючого законодавства України, зі всіма умовами, визначеними законодавством для договорів підряду, підписано з обох сторін та скріплено печатками підприємств.

Згідно з актом виконаних робіт форми КБ-2в, робота по наведеним договорам була виконана в повному обсязі без зауважень, з належною якістю і у встановлений строк.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, оцінивши докази, надані сторонами, в їх сукупності, з урахуванням правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно зі ст.853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, акт виконаних робіт форми КБ-2в підтверджує факт належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Позивач перерахував відповідачеві вартість виконаних робіт за договором у повному обсязі, що підтверджує факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що спірний договір виконано сторонами належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору.

При цьому, позивач стверджує, що внаслідок порушення договірних зобов'язань, допущених відповідачем та встановлених в Акті ревізії, позивачеві заподіяно збитків на суму 144900,00гривень, які він просить суд стягнути з відповідача, на підставі приписів ст.224 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин 1,2 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Поняття збитків розкривається у Цивільному кодексі України у статті 22, згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22). При цьому частиною 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Приписами ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 220 Господарського кодексу України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням.

Згідно з приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором (постанова Вищого господарського суду України від 06.07.2010 р. у справі № 11/367).

Така ж позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 16.03.2011 р. у справі №51/250.

А тому, позивачем не доведено наявність усіх елементів цивільного правопорушення в діях відповідача, зокрема, не доведено наявність збитків як таких, що спричинені діяльністю саме відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому кожна суттєва для справи обставина повинна підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 ГПК України).

При цьому за умовами ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження факту вчинення відповідачем протиправного діяння позивач надав до суду копію Акту ревізії.

Проте, зміст договору складають умови (в тому числі щодо вартості робіт), визначені за домовленістю сторін на основі їх вільного волевиявлення. При цьому сторони договору виконали всі його умови належним чином, без жодних претензій та зауважень.

З огляду на викладене, у діях відповідача, пов'язаних з укладенням та виконанням спірного договору, на умовах, визначених безпосередньо сторонами, відсутні будь-які ознаки протиправної поведінки по відношенню до позивача, а позивач не довів суду того, що саме відповідач є особою, діями або бездіяльністю якої позивачеві було спричинено збитки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд у постановах від 07 травня 2014 року по справі №924/560/13, від 05 березня 2014 року у справі №904/8879/13, від 08 серпня 2012 року по справі №5023/555/12.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та пунктом 18 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" у зв'язку із чим судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 22, 627, 628, 629, 632 Цивільного кодексу України, статтями 193, 224, 225 Господарського кодексу України, статтями 1, 4-3,12, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя О.О. Ємельянова