РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015Справа №910/16092/15

За позовомКомунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
До Третя особа Органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Жуляни» Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
Простягнення 1 677, 33 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Коваленко С.В. - за дов.;

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи Шумінська Ю.Ю. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість з компенсації втрат в сумі 1 215, 20 грн., індекс інфляції в розмірі 441, 24 грн., 3% річних в розмірі 20, 93 грн. за Договором від 15.11.2012р. №828 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

26.06.2015р. ухвалою господарського суду міста Києва було порушено провадження у справі №910/16092/15 та призначено розгляд справи на 28.07.2015р. 21.07.2015р. позивачем через загальний відділ діловодства господарського суду було подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з компенсації витрат підприємства в сумі 366, 26 грн., інфляційні втрати в розмірі 441, 24 грн., 3% річних в розмірі 20, 93 грн.

Судом вищевказана заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду, оскільки дана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Як визначено в п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 18.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціна позову.

Згідно з ч.3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Отже, позивач зменшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 828, 43 грн., тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

В судовому засіданні 28.07.2015р. представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився до судового засідання 28.07.2015р., хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується повернутим суду рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 26.06.2015р.) з зазначенням: « 03169, м. Київ, вул. Радянська, буд. 3».

Повернення суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 26.06.2015р.) з зазначенням: « 03169, м. Київ, вул. Радянська, буд. 3» з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, тому спір розглядається за наявними у справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2012 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником Головного управлінням комунальної власності м. Києва (Орендодавець/Третя особа по справі), Органом самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Жуляни» (Орендар/Відповідач) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Підприємство/ Позивач) було укладено Договір №828 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Третя особа передала, а Відповідач прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: вул. Радянська, буд. №3 для розміщення бюджетної установи, що утримується за рахунок місцевого або державного бюджету.

Згідно з п. 2.4. Договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Позивача.

Відповідно до п. 9.1. Договору, строк дії договору встановлено з 15.11.2012р. по 13.11.2015р.

У відповідності до п. п. 3.1., 3.3., 3.6. Договору, за користування об'єктом оренди, Відповідач зобов'язаний сплачувати на рахунок Позивача орендну плату, компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та компенсацію витрат підприємства, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при повернені об'єкта оренди позивачу.

Пунктами 3.7., 4.2. Договору, Відповідач зобов'язаний сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендну плату та компенсацію витрат підприємства своєчасно, щомісячно і у повному обсязі не пізніше 20 числа наступного місяця.

Судом встановлено, що Позивачем були виконанні покладені на нього договірні зобов'язання в повному обсязі.

Однак, свої зобов'язання за зазначеним Договором в частині здійснення платежів з компенсації витрат підприємства Відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого за період з 13.09.2014р. по 31.05.2015р., враховуючи заяву Позивача про зменшення позовних вимог, у Відповідача існує заборгованість з компенсації витрат підприємства в розмірі 366, 26 грн., що підтверджується розрахунком компенсації витрат підприємства (експлуатаційних витрат), згідно Методики розрахунку, затвердженої рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. №34/6250 (п.19), довідкою заборгованості про нарахування і надходження платежів по компенсації витрат підприємства.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Договір від 15.11.2012р. №828 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладений між Позивачем, Відповідачем та Третьою особою за своєю правовою природою є договором оренди та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду, користування ним Відповідачем, а також існування у Відповідача заборгованості по сплаті компенсації витрат підприємства за період з 13.09.2014р. по 31.05.2015р.

За умовами Договору, Відповідач зобов'язувався сплачувати компенсацію витрат підприємства на рахунок Позивача щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця, своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, матеріали справи свідчать, що Відповідач свого обов'язку зі сплати компенсації витрат підприємства належним чином не виконав у зв'язку із чим заборгованість Відповідача по сплаті компенсації витрат підприємства за період з 13.09.2014р. по 31.05.2015р. склала 366, 26 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором від 15.11.2012р. №828 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за період з 13.09.2014р. по 31.05.2015р. у сумі 366, 26 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку з Відповідача підлягає стягненню 20, 93 грн. 3% річних та 441, 24 грн. індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, Відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Жуляни» (03169, м. Київ, вул. Радянська, 3; Код: 26387232) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; Код: 03366500) заборгованість з компенсації витрат підприємства в розмірі 366 (триста шістдесят шість) грн. 26 коп., 3% річних в розмірі 20 (двадцять) грн. 93 коп., індекс інфляції в розмірі 441 (чотириста сорок одна) грн. 24 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 31.07.2015р.

Суддя І.І.Борисенко