ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. Справа № 922/4125/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Потапенко В.І., суддя Плужник О.В. , суддя Тарасова І. В.

при секретарі Логвін О.О.

за участю представників сторін:

стягувача -Кулік Ю.В., довіреність від 27.04.2015 р. № 2-470, Слінько С.П., довіреність від 27.01.2015 р. № 2-320д;

боржника - не з'явився;

третьої особи -не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу стягувача (вх.№ 3714 Х/1-3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21 травня 2015 року у справі № 922/4125/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", в особі філії "Український науково-дослідний інститут природних газів", м. Харків,

3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків

до Південного державного проектно - конструкторського науково - дослідного інституту авіаційної промисловості "ПівдендніпроНДІавіапром", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 28 січня 2014 року у справі № 922/4125/13 з Південого державного проектно-конструкторського та науково-дослідного інституту авіаційної промисловості "ПівдендніпроНДІавіапром" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Український науково-дослідний інститут природних газів ПАТ "Укргазвидобування стягнуто основний борг за теплову енергію в розмірі 220669,40 грн., пеню в розмірі 13547,02 грн., 3% річних у розмірі 4804,39 грн., інфляційні витрати в розмірі 1064,84 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4801,71 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ від 11.02.2014 р.

24.04.2015 р. стягувач - Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії "Український науково-дослідний інститут природних газів" звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про (вх. № 16769) поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду Харківської області виданого 11.02.2014 р. по справі № 922/4125/13.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 травня 2015 року (суддя Яризько В.О.) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії ПАТ "Укргазвидобування "Українського науково-дослідного інституту природних газів" про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу господарського суду Харківської області, виданого 11.02.2014 р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014р. у справі № 922/4125/13.

Стягувач подав на вказану ухвалу до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в ухвалі суду висновків, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та задовольнити заяву ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії ПАТ "Укргазвидобування "Українського науково-дослідного інституту природних газів" про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу.

В обґрунтування апеляційної скарги стягувач посилається на те, що господарський суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не у повному обсязі з'ясував обставини, внаслідок яких стягувачем пропущено строк для пред'явлення наказу до виконання, що призвело до невідповідності викладених в ухвалі висновків суду, обставинам справи

Зокрема стягувач посилається на те, що господарський суд першої інстанції не прийняв до уваги його доводи, що після проголошення рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 р., а також постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 р. у справі № 922/4125/13 боржник попередив стягувача про наслідки пред'явлення наказу до виконання у вигляді перекриття ним засувок теплотраси, які знаходяться на території боржника та через які подається опалення в приміщення стягувача за адресою: м. Харків, вул. Сумська 130, тобто пред'явлення наказу до виконання мало б наслідком відключення приміщення стягувача від опалення під час опалюваного сезону, що в свою чергу призвело б до пошкодження лабораторного обладнання вартістю кілька сотен тисяч доларів США, неможливості працювати співробітникам стягувача та в подальшому до руйнації інженерних систем будинку за вказаною адресою.

Представники стягувача в судовому засіданні підтримують апеляційну скаргу.

Боржник та третя особа, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не скористались своїм правом на участь в ньому.Третя особа надіслала клопотання (вх. № 10987 від 22.07.2015 р.), в якому просила суд розглядати справу за відсутності її представника.

Зважаючи на належне повідомлення боржника та третьої особи про час та місце розгляду справи та на вказане клопотання третьої особи, враховуючи встановлений ч. 2 статті 102 ГПК України 15-тиденний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, справа розглядається за відсутності представників зазначених учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників стягувача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» наказ господарського суду може бути пред'явлено до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням господарського суду законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляцінйої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Статтею 93 Господарського процесуального кодексу України передбачено десятиденний строк для подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, який починається з дня його проголошення.

Рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 р. у справі № 922/4125/13 ( т. 2 а.с. 90-94) проголошено 28.01.2014 р. та протягом 10-ти денного строку на його апеляційне оскарження апеляційну скаргу подано не було, у зв'язку з чим господарський суд першої інстанції у відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу України після закінчення 11.02.2014 р. вказаного строку було видано наказ на виконання цього рішення.

Вже після закінчення строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 р. у справі № 922/4125/13 та видання судом 11.02.2014 р. наказу на його виконання, боржник 24.02.2014 р. звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на це рішення, а також з клопотанням про поновлення пропущеного строку на її

подання.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2014 р. ( т. 1 а.с. 102,103) боржнику поновлено строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 р. у справі № 922/4125/13 та прийнято її до провадження, а постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2014 р. у даній справі вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 р. у справі № 922/4125/13.

Таким чином, рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 р. у справі № 922/4125/13 відповідно до ч. 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили з дня винесення судом апеляційної інстанції постанови, якою це рішення залишено без змін -з 03.04.2014 р. , а встановлений п. 2 ч. 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» річний строк для пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від 11.02.2014 р. у цій справі до виконання закінчився 03.04.2015 р.

Стягувач у зазначений строк наказ до виконання не пред'явив та як зазначалось вище, 24.02.2015 р. звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про поновлення вказаного строку.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду з, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.Суд розглядає таку заяву у десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що він своєчасно не пред'явив наказ до виконання, оскільки боржник оскаржив рішення суду до апеляційної інстанції з пропущенням строку на оскарження та йому було відновлено строк на подачу апеляційної скарги, однак після розгляду справи апеляційною інстанцією судом першої інстанції не був виданий новий наказ суду з новим строком пред'явлення його до виконання.Також зазначає, що причинами, які заважали подати наказ до виконання у встановлений строк було неодноразове оскарження боржником рішення суду в касаційному порядку, а також те, що боржник погрожував стягувану в разі пред'явлення наказу до виконання перекрити постачання опалення в його приміщення і такі погрози були реальними, оскільки боржник вже перекривав незаконно опалення в приміщення заявника, про що складалися відповідні акти.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною. Питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. При цьому у заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Така правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постанові від 15.05.2014 р. у справі № 922/1976/13.

Як правильно встановив господарський суд першої інстанції, стягувач не довів та з матеріалів справи не вбачається поважних причин пропуску стягувачем встановленого строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.02.2014 р. у справі № 922/4125/13.

З матеріалів справи вбачається, що наказ господарського суду Харківської області від 11.02.2014р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі № 922/4125/13 у відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу України був виданий судом своєчасно, оскільки на момент видачі наказу відповідачем не була подана апеляційна скарга на рішення суду.

Наказ був направлений стягувачу (заявнику) 12.02.2014 р. та своєчасно отриманий ним.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2014р. задоволено клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку та відновлено строк на подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі № 922/4125/13.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2014р. рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі № 922/4125/13 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 05.06.2014р. касаційну скаргу Південного державного проектно-конструкторського та науково-дослідного інституту авіаційної промисловості "ПівдендніпроНДІавіапром" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 року у справі № 922/4125/13 повернуто скаржнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.07.2014р. касаційну скаргу Південного державного проектно-конструкторського та науково-дослідного інституту авіаційної промисловості "ПівдендніпроНДІавіапром" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 року у справі № 922/4125/13 повернуто скаржнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.09.2014р. клопотання Південного державного проектно-конструкторського та науково-дослідного інституту авіаційної промисловості "ПівдендніпроНДІавіапром" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 року у справі № 922/4125/13 - відхилено, касаційну скаргу Південного державного проектно-конструкторського та науково-дослідного інституту авіаційної промисловості "ПівдендніпроНДІавіапром" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 року у справі № 922/4125/13 повернуто скаржнику.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р. відмовлено в прийнятті апеляційної скарги відповідача рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі № 922/4125/13.

Як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, на час прийняття Харківським апеляційним господарським судом апеляційної скарги до провадження 03.03.2014 р. та на час прийняття ним 03.04.2014 р. постанови за результатами розгляду апеляційної скарги вказаний строк пред'явлення наказу до виконання (до 03.04.2015 р.) не скінчився і після прийняття вказаної постанови до закінчення строку залишився великий проміжок часу - 12 місяців.

Натомість стягував не навів об'єктивних причин, тобто обставин, які не залежали від його волевиявлення, які заважали йому подати наказ до виконання з моменту отримання наказу від 11.02.2014 р. до прийняття судом апеляційної інстанції до провадженя апеляційної скарги боржника -до 03.04.2014 р. та з моменту прийняття 03.04.2014 р. постанови судом апеляційної інстанції до дати закінчення строку - 12.02.2015 р.

Подання боржником зазначених вище касаційних скарг на рішення суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі № 922/4125/13 не було перешкодою для пред'явлення виданого на виконання цього рішення наказу у межах встановленого строку, оскільки, як обґрунтовано зазначив господарський суд першої інстанції, подача касаційних скарг не зупиняє виконання рішення суду, яке набрало законної сили після розгляду справи апеляційним судом. При цьому суд першої інстанції правомірно зазначив, що остання ухвала Вищим господарським судом про відмову в поновленні пропущеного строку на подачу касаційної скарги та повернення касаційної скарги відповідачу була прийнята 09.09.2014р., а строк пред'явлення наказу до виконання був встановлений до 03.04.2015р., а тому стягувач мав достатньо часу в межах встановленого строку пред'явити наказ до виконання як після винесення постанови судом апеляційної інстанції, так і після повернення касаційної скарги судом касаційної інстанції, однак своїми правами не скористався, об'єктивних причин такого неподання не довів.

Господарський суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи стягувача стосовно обов'язку суду видати наказ після розгляду справи апеляційним судом як такі, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

В п. 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. (зі змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116 ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" повертається до суду, який його видав. У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ. Якщо на час прийняття судового акта апеляційної інстанції строк для пред'явлення цього наказу до виконання закінчився, зазначений строк підлягає відновленню згідно із статтею 119 ГПК.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановою від 03.04.2014р. рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у даній справі залишено без змін, а раніше виданий на виконання вказаного рішення наказ від 11.02.2014 р. виконавчою службою до суду не повертався, оскільки знаходився у стягувача, судом першої інстанції правомірно не видавався новий наказ.

Також господарський суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи стягувача щодо того, що боржник погрожував стягувачу в разі пред'явлення наказу до виконання, перекрити засувки на теплотрасі та до приміщень заявника пославшись на те, що ним не надано жодного підтверджуючого документу в обґрунтування таких посилань, а імовірні порушення з боку боржника прав позивача на початку опалювального сезону в 2013 році, на які посилається заявник, не свідчать про порушення його прав протягом опалювального сезону 2014-2015 років і при цьому наявність ймовірності яких-небудь порушень з боку відповідача щодо отримання теплової енергії позивачем ніяким чином не впливає на об'єктивну можливість пред'явлення наказу до виконання та примусове виконання рішення суду в даній справі.

Таким чином можливість пред'явлення стягувачем до виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.02.2014 р. у даній справі у встановлений строк залежало виключно від волевиявлення стягувача, тобто мала суб'єктивний характер, у зв'язку з чим причини пропуску вказаного строку не є поважними.

Оскільки заявником не доведено поважність причин непред'явлення наказу господарського суду Харківської області, виданого 11.02.2014р. по справі № 922/4125/13, до виконання та відповідно не доведено поважність причин пропуску встановленого строку пред'явлення такого наказу до виконання, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява стягувача про поновлення цього строку є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись статтями 49, 99, 101, п. 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу стягувача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21 травня 2015 року у справі № 922/4125/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 28.07.15 р.

Головуючий суддя Потапенко В.І.

Суддя Плужник О.В.

Суддя Тарасова І. В.