ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р.Справа № 922/3026/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м. Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 23359,30 гривень
за участю представників:

позивача - Бочарова Д.М. (дов.№Э.37.7.0.0/Д-991 від 30.03.2015 року);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2015 року позивач, приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідача) суми заборгованості у розмірі 23359,30 гривень страхового відшкодування в порядку регресу за договором страхування від 06 жовтня 2011 року №HAG3АХ. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 1827,00 гривень судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 травня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07 липня 2015 року.

27 травня 2015 року позивач надав до суду супровідним листом (вх.№21593) документи на виконання вимог суду. Судом було досліджено надані документи та долучено до матеріалів справи.

07 липня 2015 року відповідач надав до суду заперечення проти позову (вх.327240), в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на закінчення строку дії спірного договору страхування №HAG3АХ від 06 жовтня 2011 року. Судом було досліджено надані заперечення та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 07 липня 2015 року було оголошено перерву до 14 липня 2015 року.

14 липня 2015 року позивач надав до суду письмові пояснення (вх.№28298), в яких зазначив, що спірний договір був чинним 06.10.2012р. по 06.10.2013 р., а ДТП сталося 23.06.2013р. Судом було досліджено надані пояснення та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14 липня 2015 року було оголошено перерву до 20 липня 2015 року.

В судовому засіданні 20 липня 2015 року позивач позовні вимоги підтримував, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 20 липня 2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, встановив наступне.

06 жовтня 2011 року між позивачем та ПАТ "Приватбанк" був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №HAG3АХ, предметом якого є страхування транспортного засобу КІА SOUL, державний реєстраційний № АЕ4371ЕР.

28 червня 2013 року о 19:00 в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, на перехресті вулиць Чайковського та Радянської відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля КІА SOUL, державний реєстраційний № АЕ4371ЕР під керуванням Резінькової Олени Володимирівни та автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний № АХ6016ВН під керуванням Єрофеєнко Вадима Івановича.

У відповідності до Постанови Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2013 року у справі № 635/6787/13-п винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний №АХ6016ВН, Єрофеєнко Вадим Іванович.

В результаті Дорожньо-транспортної пригоди власнику застрахованого автомобіля заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту № 187/07/2013 від 18 липня 2013 року, розмір заподіяної шкоди власнику застрахованого автомобіля склав 25155,30 грн. Сума страхового відшкодування до виплати Страхувальнику з урахування визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № И-2523 від 02 серпня 2013 року складає 24359,30 грн.

Зазначене страхове відшкодування виплачено позивачем в повному розмірі, що підтверджується матеріалами справи.

В своїх запереченнях відповідач посилається на закінчення дії спірного договору страхування на час ДТП.

Суд не погоджується з цим твердженням відповідача з огляду на таке.

У п. 9 Договору «Строк дії договору» вказано, що він діє 12 місяців (один рік) з 06 жовтня 2011 р. по 05 жовтня 2012 року включно (але не більше ніж сплачуємий період п.10.1). При бажанні страхувальника застрахувати ТЗ на строк, більший за 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу, зазначеного у п.8 цього договору, договір вважається щорічно продовженим на відповідний строк, за який здійснена плата страхового платежу.

Відповідно до п.8 Договору, страховий платіж складає 9074,40 грн., а у разі пролонгації договору зменшується на 4,4% від попереднього страхового платежу.

Позивачем у якості додатку до позову надано до суду платіжне доручення №РТ025ВОСJ6 від 05 жовтня 2012 року (а.с.24) про сплату 8675,13 грн. страхової премії за спірним договором.

Судом перевірено розрахунок платежу з урахуванням п.8 Договору, та встановлено, що 4,4% від 9074,40 грн. складає 399,27 грн., а отже зменшення страхової премії на 4,4% складає 8675,13 грн.=9074,40 грн-399,27 грн.

Сторони не дали до суду доказів повернення цих коштів чи не зарахування їх страховиком в якості оплати за спірним договором страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний договір було пролонговано до жовтня 2013 року відповідно до п.9 Договору, а ДТП сталося 23 червня 2013 року під час дії договору.

Платіжними дорученнями №2558 від 05 серпня 2013 року та №1 від 06 серпня 2013 року підтверджується виплата позивачем страхового відшкодування потерпілому у ДТП Резніковій О.В. (а.с. 25-26).

Відповідач надав до суду поліс страхування автомобіля ВАЗ-2121, реєстраційний №АХ6016ВН (а.с.82), відповідно до якого страховиком виступає відповідач, а страхувальником - Єрофеєнко В.І., винний у ДТП.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами, тобто, до страхової особи винної у скоєнні ДТП.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Статтею 999 Цивільного кодексу України передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01 липня 2004 року (надалі - Закон №1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця №187/07/2013 від 18 липня 2013 року по даній справі, вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля КІА складає 25155,30 гривень.

Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підставами виникнення регресного зобов'язання є:

1) виконання боржником свого обов'язку перед кредитором;

2) виконання обов'язку за третю особу.

Відповідно до п. "в" 4.38.1.1. ст.38 Закону, страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи викладене, факт порушення водієм Єрофеєнком Вадимом Івановичем Правил дорожнього руху України, що стало підставою дорожньо-транспортної пригоди 23 червня 2013 року, те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний № АХ6016ВН, застрахована у ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія", те, що позивачем належним чином обґрунтовано шкода у розмірі 23359,30 гривень та надано належні докази протиправної поведінки водія, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою водія та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 23359,30 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 63) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (, 49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,б.32, офіс 402, п/р№0686 у ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) 23359,30 гривень страхового відшкодування та 1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/3026/15