ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 серпня 2015 р. Справа № 918/699/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши справу за позовом Публічне акціонерне товариство "Кредобанк"

до відповідача Фізична особа - підприємець ОСОБА_2

про стягнення боргу в сумі 26 356 грн. 94 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Шевчук Г.Є.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 26 356 грн. 94 коп., з яких 20 000 грн. 00 коп. - неповернута сума овердрафту, 5 382 грн. 24 коп. - прострочені відсотки, 0 грн. 02 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 768 грн. 00 коп. - пеня, нарахована на неповернуту суму овердрафту, 206 грн. 68 коп. - пеня, нарахована на прострочені відсотки. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов Договору №5-14 про надання овердрафту від 20.01.2014 р. в частині своєчасного повернення кредитних коштів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача 26 356 грн. 94 коп. боргу.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, вимог не заперечив. Ухвали суду від 25.06.2015 р. та від 14.07.2015 р., які направлялися відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, повернута відділенням поштового зв'язку з відміткою "За закінченням терміну зберігання" (арк.с. 18,25). Згідно спеціального витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1. Інші відомості щодо адреси відповідача у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до абзацу третього підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

За таких обставин, судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи.

Отже, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 20 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (Банк) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Договір №5-14 про надання овердрафту (далі - Договір), за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику овердрафт, надати у його власність грошові кошти у національній валюті, а позичальник , у свою чергу, - повернути наданий овердрафт і сплатити проценти та комісії за користування ним (надалі - договір, арк.с. 9-11, пункт 1 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що банк надає позичальнику овердрафт, а останній приймає його на наступних умовах: максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) у розмірі 20 000 грн. 00 коп. встановлюється на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2.

Згідно пункту 2.2 договору річна процентна ставка становить 28 % річних.

Пунктом 2.3.3 договору передбачено, що за управління кредитом сплачується комісія у розмірі 0,05 %, яка нараховується від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафта протягом одного операційного дня і сплачується при поступленні коштів на поточний рахунок позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вона нарахована.

Датою остаточного повернення овердрафту є 19 січня 2015 року (пункт 2.4 договору).

Згідно з пунктами 2.8 та 2.9 договору підставою надання банком овердрафту є подання позичальником у банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку. Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Відповідно до пункту 4.1 договору позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Вказаний договір підписаний уповноваженим представником банку та підприємцем, а також скріплений печатками сторін.

Статтею 204 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) презюмується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання Договору про надання овердрафту від 20 січня 2014 року №5-14, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, банком було надано позичальнику овердрафт з лімітом заборгованості 20 000 грн. 00 коп., що стверджується випискою щодо руху коштів по рахунку підприємця, копія якої наявна у матеріалах даної справи (арк.с. 28).

Судом встановлено, що підприємець взяте на себе зобов'язання за вищевказаним договором по поверненню суми овердрафту не виконав, хоча, як передбачає пункт 2.4 договору, дата остаточного повернення овердрафту 19 січня 2015 року.

Відтак, за підприємцем рахується заборгованість перед банком в сумі 20 000 грн. 00 коп. - неповернута сума овердрафту, 5 382 грн. 24 коп. - прострочені відсотки, 0 грн. 02 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту.

27 серпня 2014 року позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення-вимогу № 5-14/1 (арк.с. 12), відповідно до якої підприємцю було запропоновано в досудовому порядку врегулювати спір та сплатити борг, однак, як свідчать матеріали справи, вищезазначена вимога залишена без відповіді та задоволення.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частини 1, 2 статті 1056-1 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач всупереч зазначеним нормам закону та у встановлені умовами кредитного договору строки своїх зобов'язань з погашення овердрафту та нарахованих процентів не виконав.

Оскільки в матеріалах даної справи відсутні докази, які б свідчили про погашення відповідачем вищезазначеної суми заборгованості за договором про надання овердрафту від 6 грудня 2013 року № 110-13, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача основної суми боргу, процентів та комісії правомірні, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно пунктів 2.6 та 6.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій) банк має право стягнути з позичальника пеню у розмірі 0,03 % за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Покликаючись на вказані пункти Договору, з огляду на прострочення відповідачем зобов'язань, Банк нарахував Позичальнику 768 грн. 00 коп. - пені на неповернуту суму овердрафту, 206 грн. 68 коп. - пені на прострочені відсотки. Надані розрахунки пені судом перевірено та визнано правильними (арк.с.8).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (така ж позиція викладена у статті 611 ЦК України).

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає також пеня у сумі 768 грн. 00 коп. - нарахована на неповернуту суму овердрафту та 206 грн. 68 коп. - нарахована на прострочені відсотки.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

В силу статей 43, 47, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 26 356 грн. 94 коп., з яких 20 000 грн. 00 коп. - неповернута сума овердрафту, 5 382 грн. 24 коп. - прострочені відсотки, 0 грн. 02 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 768 грн. 00 коп. - пеня, нарахована на неповернуту суму овердрафту, 206 грн. 68 коп. - пеня, нарахована на прострочені відсотки, ґрунтуються на законі та договорі, не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (33014, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78, ідентифікаційний код: 09807862) - 20 000 грн. 00 коп. - неповернутої суми овердрафту, 5 382 грн. 24 коп. - прострочених відсотків, 0 грн. 02 коп. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 768 грн. 00 коп. - пені, що нарахована на неповернуту суму овердрафту, 206 грн. 68 коп. - пені, що нарахована на прострочені відсотки, 1827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "04" серпня 2015 року

Суддя Бережнюк В.В.