ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р.Справа № 922/3431/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "НПП Постача", м. Харків
до ПАТ "Центральний гірнично-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг , ТОВ "Грандкомфорт", м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Невольченко О.О. за дов. б/н від 28.05.2015;

1-го відповідача - Михайличенко Ю.С. за дов. №02/06 від 02.06.2015;

2-го відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "НПП Постача" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, ПАТ "Центральний гірнично-збагачувальний комбінат" заборгованість з обов"язками в розмірі 81354,64 грн., інфляційні збитки в сумі 27050,07 грн., відсотки за користування коштами в сумі 860,22 грн. та пеню в розмірі 4186,38 грн. Також просить суд стягнути солідарно з ПАТ "Центральний гірнично-збагачувальний комбінат" та ТОВ "Грандкомфорт" заборгованість в сумі 100,00 грн. В уточненій позовній заяві (яку прийнято судом до розгляду ухвалою суду від 07.07.2015 р.) просить також суд додатково стягнути солідарно з відповідачів на свою користь понесені ним судові витрати на послуги адвоката в розмірі 12000,00 грн.

Представник позивача в призначене судове засідання з'явився, підтримує свої позовні вимоги.

Представник першого відповідача, ПАТ "Центральний гірнично-збагачувальний комбінат", в призначене судове засідання з'явився, заявив клопотання про припинення провадження у справі, яке суд прийняв до розгляду ухвалою суду від 07.07.2015 р.

Другий відповідач, ТОВ "Грандкомфорт" в судове засідання не з"явився, але 24.06.2015 р. через канцелярію суду надав клопотання, в якому просить суд розглядати справу без участі представника. Також вказує на те, що позовну заяву з додатками та вимогу ТОВ "НПП "Постача" б/н від 28.05.2015 р. про сплату 100,00 грн. ним отримана. В даному клопотання другий відповідач зазначає, що він позов визнає та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Між ТОВ "НПП "Постача" (постачальником) та ПАТ "Центральний гірнично-збагачувальний комбінат" (покупцем) виникли грошові зобов"язання, оскільки ПАТ "ЦГЗК" було поставлено технологічне обладнання, на підтвердження чого сторонами оформлені наступні документи:

- договір № 1336-08-01 від 12.08.2014 р.;

- специфікація № 1 за договором № 1336-08-01;

- специфікація № 2 за договором № 1336-08-01;

- специфікація № 3 за договором № 1336-08-01;

- специфікація № 4 за договором № 1336-08-01;

- довіреність № 2293;

- довіреність № 2296;

- видаткова накладна № 39 від 17.09.2014 р.;

- видаткова накладна № 45 від 08.10.2014 р.;

- видаткова накладна № 46 від 08.10.2014 р.;

- видаткова накладна № 47 від 08.10.2014 р.

Так, відповідач отримав технологічне обладнання на суму 81354,64 грн.

Відповідно до п.п. 5.2. договору № 1336-08-01 від 12.08.2014 р., відповідач мав оплатити обладнання згідно специфікацій, а саме:

- специфікація № 1 - оплата мала бути 100% оплати протягом 75 днів з моменту поставки обладнання;

- специфікація № 2 - оплата мала бути 100% оплати протягом 75 днів з моменту поставки обладнання;

- специфікація № 3 - оплата мала бути 100% оплати протягом 75 днів з моменту поставки обладнання;

- специфікація № 4 - оплата мала бути 100% оплати протягом 75 днів з моменту поставки обладнання.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В п. 9.2. договору № 1336-08-01 від 12.08.2014 р. встановлено, що у випадку, якщо суперечки і розбіжності, які виникли у зв"язку з виконанням договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група", у відповідності з регламентом суду.

Ст. 627 Цивільного кодексу України зазначено, що згідно ст. 6 кодексу, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про третейські суди", до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Ст. 2 Закону зазначено, що третейською є угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом. Ст. 12 Закону встановлюються вимоги для виду та форми третейської угоди. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання в договорі, контракті на документ, який містить умови про третейський розгляд спору є третейською угодою за умови, що договір укладено в письмовій формі і це посилан є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом. Третейська угода є підставою для передсі спору на розгляд третейського суду. Отже, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачениї законом, є первинною і обова"язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак і третейського рішення.

Ст. 5 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляду третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмету і з тих самих підстав. Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження по справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму ГПК України. Якщо таку угоду укладено до порушення провадження по справі, то у разі, коли відповідач не запреречує проти розгляду справи саме господарсьми судом, спір підлягає вирішенню останнім, у випадку, якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалась недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження по справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачає, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Згідно п. 4.2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1258/2012 від 17.09.2012 р. господарський суд, до якого подано позов у спорі, що є предметом укладеної до пред"явлення цього позову третейської угоди, припиняє провадження по справі, якщо є заперечення відповідача щодо вирішення спору в господарському суді у зв"язку з наявністю третейської угоди.

Таким чином, суд припиняє провадження по справі в частині стягнення з ПАТ "Центрального гірнично-збагачувального комбінату" заборгованості в розмірі 113351,31 грн. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, 12.08.2014 р. ТОВ "НПП Постача" та ТОВ "Грандкомфорт" було укладено договір поруки № 120814/П, згідно умов якого поручитель солідарно поручається перед кредитором за виконання зобов"язань із оплати ПАТ "Центральний гірнично-збагачувальний комбінат" технологічного обладнання, що поставлене кредитором боржнику на умовах договору № 1336-08-01 від 12.08.2014 р. в межах 100,00 грн.

Ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Другим відповідачем позов в частині стягнення 100 грн. за договором поруки № 120814/П від 12.08.2014 року визнано.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ "Грандкомфорт" на користь ТОВ "НПП Постача" 100,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на другого відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 526, 530,553 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, п. 5 ч. 1 ст. 80, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Припинити провадження по справі в частині стягнення з ПАТ "Центрального гірнично-збагачувального комбінату" на користь ТОВ "НПП Постача" заборгованості в розмірі 113 351,31 грн. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Грандкомфорт" (61018, м. Харків, вул. Балакірєва, 42, кв. 11, код 35702308, р/р 4001 у філії ПАТ КБ "Надра" ХРУ, МФО 351834) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НПП "Постача" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, код 35589558, р/р 5751 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851) заборгованість за договором поруки № 120814/П від 12.08.2014 року в розмірі 100,00 грн. та судовий збір в сумі 2,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа № 922/3431/15