ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 р. Справа№ 914/1876/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Децик С.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Магістраль», с. Дуліби Стрийського району,

до відповідача Славської селищної ради, смт. Славське,

про стягнення 163425,13 грн.

За участю представників:

від позивача - Павлик Р.В. - представник,

від відповідача - не з'явився,

Суть спору: ТзОВ «Магістраль», с. Дуліби, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Славської селищної ради, смт. Славське, 134445,42 грн. заборгованості, 1701,75 грн. трьох процентів річних, 27277,96 грн. інфляційних. Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем умов Договору № 02/10 на капітальний ремонт вул. О. Степанівни в смт. Славське Сколівського району Львівської області, а також нормами ст.ст. 6, 530, 610, 612, 625, 629, 837, 875 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Розгляд справи відкладався з підстав, наведених в ухвалі суду від 14.07.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач вимог ухвал суду від 11.06.2015 р. та 14.07.2015 р. не виконав, витребуваних доказів не подав, явки свого представника в засідання суду не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом. Вказане підтверджується повідомленням про вручення 16.06.2015 р. відповідачу рекомендованого поштового повідомлення суду № 398.

Враховуючи наведене, а також відсутність з боку відповідача клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір у справі за наявними у ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 611, 625, 629, 692, 837, 838, 853, 854 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 глави 61 ЦК України, застосовуються положення параграфа 1 глави 61 ЦК України, якщо інше не встановлено положеннями ЦК України про ці види договорів. Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Між сторонами у справі 20.10.2014 р. укладено договір № 02/10 на капітальний ремонт вул. О. Степанівни в смт. Славське Сколівського району Львівської області. Ділянка від вул. І. Франка до ж/б № 45. Згідно з умовами цього договору (п.п. 1.2., 2.1., 2.2., 5.1.1) відповідач доручив, а позивач зобов'язався виконати на свій ризик власними і залученими силами і засобами всі передбачені замовленням роботи по капітальному ремонту вул. О. Степанівни в смт. Славське Сколівського району Львівської області. Ділянка від вул. І. Франка до ж/б № 45, здати об'єкт в обумовлені строки відповідачу. Відповідач зобов'язався прийняти об'єкт і здійснювати своєчасне і повне фінансування прийнятих робіт в межах виділених із бюджету коштів, в тому числі: субвенція з державного бюджету для обласного бюджету в сумі 81000 грн., субвенція з державного бюджету для місцевого бюджету в сумі 111400 грн. Сторони погодили, що договірна ціна є твердою та складає 192400 грн., в тому числі ПДВ. Строки виконання робіт визначаються датою їх початку та закінчення. Відповідач зобов'язався здійснити остаточний розрахунок за виконані роботи у двотижневий термін з моменту підписання сторонами належним чином оформлених актів форми КБ-2в та КБ-3 при наявності відповідного фінансування з місцевого бюджету.

З наявних у матеріалах справи, належним чином завірених, копій Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2014 р. та Акту приймання виконаних будівельних робіт за 2014 р. з капітального ремонту вул. О. Степанівни в смт. Славське Сколівського району Львівської області. Ділянка від вул. І. Франка до ж/б № 45, які підписані 19.12.2014 р. уповноваженими представниками сторін, вбачається, що позивач виконав для відповідача робіт з капітального ремонту вищезгаданої дороги на суму 192165,42 грн. Вказані довідка та акт скріплені підписами та печатками відповідача без зауважень та застережень щодо їхньої якості, вартості і кількості. Наявними у матеріалах справи банківськими виписками підтверджується, що відповідач в рахунок оплати виконаних позивачем за договором № 01/10 робіт перерахував останньому 10.11.2014 р., 13.11.2014 р., 14.11.2014 р., 17.11.2014 р., 20.11.2014 р. 57720 грн. У матеріалах справи відсутні та відповідачем на вимоги ухвал суду не надані докази сплати позивачу решти 134445,42 грн. вартості виконаних за договором робіт. За наведених обставин, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене, а також те, що останній день двотижневого строку для здійснення оплати (14 днів) припадав на 02.01.2015 р., позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 27277,96 грн. інфляційних, а також 1679,65 грн. трьох процентів річних за період прострочення виконання грошових зобов'язань з 05.01.2015 р. по 05.06.2015 р. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1084-р від 12.11.2014 р. рекомендувалось керівникам підприємств, установ та організацій перенести робочий день з п'ятниці 2 січня 2015 р. на суботу 17 січня 2015 р. Докази того, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, вказаної рекомендації не здійснив у матеріалах справи відсутні та позивачем суду не подані.

При вирішенні спору у справі судом не беруться до уваги положення Договору, зокрема пунктів 4.7., 4.9., 4.14, 4.15., 5.1.1. договору щодо здійснення оплати виконаних робіт лише при наявності відповідного фінансування з місцевого бюджету, при наявності бюджетних коштів тощо, виходячи з такого. Такі положення Договору суперечать нормам ст. 511 та, ч. 2 ст. 530 ЦК України. Вказані події не є такими, які мають неминуче настати. Крім цього, наявність відповідного фінансування не залежить від волі сторін договору (зокрема від волі відповідача) і пов'язане з виконанням обов'язку третьою особою, яка має перерахувати грошові кошти на рахунок відповідача. Тоді як зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи, яка не є стороною договору. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи лише права щодо боржника та (або) кредитора. Такий висновок суду відповідає висновкам Львівського апеляційного господарського суду, викладеним у його постанові від 24.11.2010 р. у справі № 20/121(10).

Суд бере до уваги також норми частини 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання, приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.05 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.04 вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності. Вищенаведені висновки, відображені в постанові Верховного суду України від 15.05.12 у справі № 3-28гс12, у постанові Вищого господарського суду України від 17.03.15 у справі № 922/3830/14.

Встановлена договором підстава не оплачувати виконані та прийняті підрядні роботи в зв'язку з відсутністю бюджетних коштів на рахунку відповідача не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання, а частина друга статті 218 ГК України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності. Разом з цим, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів. Такі висновки суду відповідають висновкам Львівського апеляційного господарського суду, викладеним у постанові від 06 травня 2015 р. у справі № 914/123/15.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Славської селищної ради Сколівського району Львівської області (82660, смт. Славське, Сколівський район, Львівська область, вул. Івасюка, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль" (82434, Львівська область, Стрийський район, с. Дуліби, вул. Шевченка, 133 А, ідентифікаційний код 13829993) 134445,42 грн. заборгованості, 27277,96 грн. інфляційних, 1679,65 трьох процентів річних та 3268,06 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Суддя Бортник О.Ю.