ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р.Справа № 916/4521/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: Шевченко В.В.

судді: Діброва Г.І., Савицький Я.Ф.

при секретарі судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від ПАТ «КБ «Південкомбанк»: Кривльов В.В. - за дорученням

від ТОВ «Камбіо-Стройсервіс»: Гончаренко О.В. - за дорученням

від ТОВ «Камбіо»: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк"

на рішення господарського суду Одеської області

від 27 травня 2015 року

у справі № 916/4521/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камбіо-Стройсервіс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Камбіо"

про стягнення 4.594.118 грн. 63 коп.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Камбіо-Стройсервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк"

про визнання договору поруки припиненим

Склад колегії суддів змінено згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2015 р.

ВСТАНОВИЛА:

10.11.2014 р. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" (далі позивач, Банк) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камбіо-Стройсервіс" (далі відповідач, ТОВ «Камбіо-Стройсервіс») із залученням до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Камбіо" (далі ТОВ «Камбіо») про стягнення 4.594.118 грн. 63 коп.

Позов мотивовано тим, що 15.09.2011 р. між Банком та ТОВ "Камбіо" укладено договір про надання відкличної невідновлювальної кредитної лінії № 24К-06Ю (далі договір кредиту), за умовами якого Банк зобов'язався відкрити ТОВ «Камбіо» невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 4.500.000 грн., що змінюється відповідно до графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у додатку № 1 до договору з процентною ставкою у розмірі 20% річних та встановили строк погашення суми кредиту з 15.09.2011 р. по 29.08.2014 р.

15.09.2011 р. в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Камбіо» за вищезазначеним договором кредиту між Банком, ТОВ «Камбіо» та ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» укладено тристоронній договір поруки № 24П-06Ю/2, за умовами якого останній зобов'язався відповідати у повному обсязі перед Банком за виконання ТОВ «Камбіо» зобов'язань за вищеназваним договором кредиту.

31.10.2014 р. Банк на адресу відповідача направив претензію з повідомленням про порушення ТОВ "Камбіо" умов кредитного договору та вимогу про сплату простроченої заборгованості протягом 7 днів з дня отримання претензії, яка залишена відповідачем без відповіді.

Оскільки, ТОВ «Камбіо» не виконав свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту в сумі 3.023.805 грн. 31 коп., відсотків за користування кредитними коштами в сумі 824.502 грн. 85 коп., комісії у сумі 40.613 грн. 72 коп. та пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків у сумі 705196 грн. 75 коп. та ці грошові кошти станом на 14.10.2014 р. не сплачені позичальником, то відповідач на підставі договору кредиту та договору поруки № 24П-06Ю/2 від 15.09.20114 р. повинний сплатити Банку вищезазначені грошові кошти.

У відзиві ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» позовні вимоги Банку не визнав та вважав їх безпідставними, посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки Банком та ТОВ «Камбіо» всупереч п. 2.4 договору поруки № 24П-06Ю/2 від 20.04.2012 р. непогоджене з відповідачем договір про внесення змін № 1 до договору кредиту, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову - відсутні.

01.12.2014 р. до початку розгляду справи по суті ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" звернувся до господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Банку про визнання припиненим з 06.12.2013 р. договору поруки № 24П-06Ю/2 від 20.04.2012 р., укладеного між сторонами та ТОВ «Камбіо» (т.1 а.с.56-62), посилаючись на те, що Банк змінив строк виконання зобов'язання за основним договором претензією від 30.05.2013 р., а тому днем виконання зобов'язань за вказаною претензією, відповідно до ст. 530 ЦК України, є 06.06.2013 р., внаслідок чого саме з цієї дати слід здійснювати обрахування шестимісячного строку для пред'явлення позовної заяви до поручителя. Оскільки, Банком заявлено вимоги про дострокове повернення суми заборгованості після спливу шестимісячного строку на пред'явлення позовної вимоги до поручителя, то договір поруки є припиненим.

У відзиві Банк зустрічні позовні вимоги ТОВ «Камібо-Стройчервіс» не взнавав та вважав їх безпідставними, посилаючись на те, що зобов'язання за договором поруки не припинилось 06.12.2013 р., так як ТОВ "Камбіо", після отримання претензії Банка від 30.05.2013 р. починаючи з липня 2013 року поновив оплату за договором кредиту, а тому зобов'язання за договором кредиту та договору поруки не припинилися. Оскільки, починаючи з червня 2014 р. та по теперішній час ТОВ «Камбіо» припинив сплачувати кредит, то 31.10.2014 р. Банком у встановлений законом 6-ти місячний строк була направлена відповідачеві претензія з вимогою щодо виконання зобов'язань за договорами кредиту та поруки, відповідно до яких відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання ТОВ "Камбіо" зобов'язань за кредитним договором, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, збитків у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого підстави для задоволення зустрічного позову - відсутні.

Крім того, у зв'язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції та зупинення роботи постійно діючого третейського суду при асоціації „Юристи Донбасу", виконання вимог п. 5.5 договору поруки № 24П-06Ю/2 від 20.04.2012 р., укладеного між сторонами, було неможливо, а крім того, сплата третейського збору порушує права та інтереси кредиторів позивача.

ТОВ «Камбіо» відзиви на первісний позов Банку та зустрічний позов ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" не надав та свої міркування щодо спору між сторонами у справі не висловив.

В процесі розгляду справи ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" були заявлені клопотаннями:

- про зупинення провадження у справі № 916/4521/14 до вирішення справи № 916/5054/14 за позовом ТОВ „Камбіо-Стройсервіс" до банку Південкомбанк" та ТОВ "Камбіо" про визнання поруки припиненою, що перебуває в провадженні господарського суду Одеської області (т.1 а.с.139), посилаючись на пов'язаність цих справ між собою, оскільки в разі задоволення вимог про визнання поруки припиненою, буде неможливо здійснювати стягнення коштів в рамках провадження у справі № 916/4521/14.

- про застосування наслідків спливу строків позовної давності, посилаючись на те, що строк позовної давності на пред'явлення позову щодо стягнення заборгованості за пенею, яка нарахована до 05.11.2013 р., з огляду на розповсюдження на правовідносини сторін спеціальної позовної давності тривалістю в 1 рік, який вже сплив (т.1 а.с.144-146).

- про призначення у справі судово-економічної експертизи (т.2 а.с.129-130), посилаючись на значну суму заборгованості та необхідності для її перевірки спеціальних знань.

- про витребування доказів (т.2 а.с.131), а саме: матеріалів кредитної справи № 24К-06Ю щодо надання відкличної невідновлювальної кредитної лінії, посилаючись на те, що ця кредитна справа може містити документи, які підтверджують підстави для визнання правовідносин поруки між ТОВ "Камбіо-Стройсервіс", Банком та ТОВ "Камбіо" припиненими.

Від позивача в процесі розгляду справ також надійшли клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції з посиланням на відсутність можливості забезпечення присутності його представників у судових засіданнях по даній справі у господарському суді Одеської області, що зумовлено великою відстанню та відсутністю коштів на переїзд.

Під час розгляду справи, ТОВ "Камбіо" звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі № 916/4521/14 до розгляду справи № 916/4846/14 за позовом Банку до ТОВ "Камбіо" про звернення стягнення на майно за договором № 24К-06Ю від 26.09.2014 р., посилаючись на те, що ці справи пов'язані між собою, а сумісний розгляд справ № 916/4521/14 та № 916/4846/14 неможливий, оскільки ці справи взаємозалежні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.05.2015 р. (головуюча: Щавинська Ю.М., судді: Горячук Н.О., Літвінов С.В.) у задоволені як первісного, так і зустрічного позовів - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання шляхом направлення претензії від 30.05.2013 р. щодо повного виконання зобов'язань за договорами кредиту та поруки, а тому днем виконання зобов'язань за вказаною претензією, відповідно до ст. 530 ЦК України, є дата 06.06.2013 р. Враховуючи, що вищезазначена вимога про дострокову сплату заборгованості відкликана позивачем не була, у зв'язку з чим встановлений шестимісячний строк для пред'явлення позову до поручителя станом на день звернення до суду сплинув, внаслідок чого порука є такою, що припинилася, а тому підстави для задоволення первісних позовних вимог - відсутні. Так як, правила про позовну давність застосовуються лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права, то у разі відсутності такого суб'єктивного права або коли воно ніким не порушено, в позові повинно бути відмовлено не з причини пропуску строку позовної давності, а внаслідок необґрунтованості самої позовної вимоги, у зв'язку з чим місцевий суд дійшов до висновку про не застосування строків спливу позовної давності, так як позовні вимоги Банку не підлягають задоволенню саме внаслідок їх необґрунтованості та безпідставності.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог місцевий суд виходив з того, що відповідно до п. 6.2. договору поруки № 24П-06Ю/2 та приписів ст. 559 ЦК України порука припинилась з 06.06.2013 р., а тому застосування обраного способу захисту жодним чином не забезпечить відновлення порушеного права ТОВ «Камбіо-Стройсервіс». Крім того, визнання договору припиненим є по суті встановленням юридичного факту, що не передбачено ані ЦК України, ані ГК України, ані ГПК України, а чинність договору може бути предметом судового дослідження виключно при вирішенні спору про право матеріальне, заявлене у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, внаслідок чого в разі невизнання кредитором права поручителя передбачених статтею 559 ЦК України на припинення зобов'язання таке право підлягає захисту шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а тому права поручителя підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки чи шляхом припинення зобов'язання за договором, у зв'язку з чим підстави для задоволення зустрічних позовних вимог також відсутні.

У задоволенні клопотань ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" про зупинення розгляду справи до вирішення справи № 916/5054/14 та клопотання ТОВ «Камбіо» про зупинення провадження по справі № 916/4521/14 до розгляду справи № 916/4846/14 місцевим судом відмовлено з зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

У задоволенні клопотання відповідача про проведення економічної експертизи місцевим судом відмовлено з огляду на недоцільність та відсутність необхідності її призначення.

Враховуючи відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів місцевий суд дійшов до висновку про те, що судові витрати, згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України, відшкодуванню не підлягають.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення місцевого суду частково скасувати, оскільки воно не повністю відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушеннями норм процесуального та матеріального права та постановити нове рішення, яким його первісні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а в решті частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Скарга мотивована тим, що зобов'язання за договором поруки не припинились з 06.12.2013 р., так як ТОВ "Камбіо", після отримання претензії Банка від 30.05.2013 р. починаючи з липня 2013 року поновило оплату за договором кредиту, а тому зобов'язання за договором кредиту та договору поруки не припинилися. Оскільки, починаючи з червня 2014 р. та по теперішній час ТОВ «Камбіо» припинило сплачувати кредит, тому 31.10.2014 р. Банком у встановлений законом 6-ти місячний строк була направлена відповідачеві претензія з вимогою щодо виконання зобов'язань за договорами кредиту та поруки, відповідно до яких відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання ТОВ "Камбіо" зобов'язань за кредитним договором, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, збитків у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором.

В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник відповідача просив оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу Банку без задоволення.

ТОВ «Камбіо» було своєчасно та належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, але не скористалось своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції 15.09.2011 р. між Банком та ТОВ "Камбіо" укладено договір про надання відкличної невідновлювальної кредитної лінії № 24К-06Ю за умовами якого Банк зобов'язався відкрити ТОВ «Камбіо» невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 4.500.000 грн., що змінюється відповідно до графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у додатку № 1 до договору з процентною ставкою у розмірі 20% річних, а також сторонами договору встановлений строк погашення суми кредиту з 15.09.2011 р. по 29.08.2014 р.

Згідно п. 8.3. договору кредиту, останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи Банк свої зобов'язання за названим договором кредиту виконав у повному обсязі та надав ТОВ "Камбіо" кредитні кошти у сумі 4.300.000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по особовому рахунку за період з 15.09.2011 р. по 26.09.2011 р.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється згідно з графіком зменшення кредитного ліміту, встановленого шляхом переказу ТОВ «Камбіо» грошових коштів на рахунок № 6001.

Як слідує з матеріалів справи ТОВ «Камбіо» свої зобов'язання за договором щодо своєчасної сплати отриманої суми кредиту виконав частково, що слідує з наявної в матеріалах справи банківської виписки з особового рахунку відповідача та в період з 15.09.2011 р. по 18.12.2014 р. повернув грошові кошти в загальній сумі 1.276.194 грн. 69 коп., а решта частина отриманих кредитних коштів у сумі 3.023.805 грн. 31 коп. залишилася не повернутою Банку.

Згідно п. 3.2.10 договору кредиту Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, штрафних санкцій та інших платежів, які пов'язані з цим договором у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за договором, з надсиланням позичальникові відповідного повідомлення.

У зв'язку з систематичним порушенням строків сплати чергових платежів ТОВ "Камбіо" за договором кредиту, 30.05.2013 р. позивач направив претензію про зобов'язання сплатити прострочену заборгованість, поточну заборгованість, прострочену заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, поточну заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, заборгованість по сплаті пені, штраф та заборгованість по сплаті комісій на загальну суму 3.333.602 грн. 51 коп. Одночасно було зазначено, що прострочена заборгованість має бути сплачена в повному обсязі протягом 7 днів з дня отримання вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що в наступному позивачем на адресу ТОВ "Камбіо" були неодноразово надіслані претензії про зобов'язання погасити суму боргу, а саме, претензія від 20.06.2013 року з вимогою сплатити заборгованість на загальну суму 3413405,93грн., претензія № 690 від 07.05.2014р. з вимогою сплатити заборгованість на суму 4131626,05 грн., претензія № 09/4334 від 30.10.2014 року з вимогою сплатити заборгованість на суму 4594118,63 грн. та було визначено семиденний строк з дня отримання вимоги для оплати.

Доказів, які б свідчили про те, що станом на 14.10.2014 р. ТОВ «Камбіо» повернув отриману суму кредиту у розмірі 3023805 грн. 31 коп. в матеріалах справи не міститься та таких доказів, всупереч ст. 33 ГПК України, останнім суду не надано.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно п. 2.8. договору кредиту ТОВ «Камбіо» зобов'язалось щомісячно сплачувати банку у валюті кредиту проценти за користування кредитом, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом за фактичний строк існування цієї заборгованості, до 05 числа місяця наступного за звітнім.

У п. 8.3. договору кредиту сторонами погоджено, що усі зміни та доповнення до цього договору вносяться за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткових угод.

Договором про внесення змін № 1 від 20.04.2012 р. до договору кредиту, який є невід'ємною його частиною та підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками, до п. 1.1 договору кредиту сторони внесли змінили та встановили процентну ставку до 21,50% річних (т.2 а.с.79-80).

Договором про внесення змін № 2 від 17.09.2012 р., який є невід'ємною частиною договору кредитну та підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками, сторони внесли зміни до п. 1.1 договору кредиту та змінили процентну ставку до 23.50% річних (т.2 а.с.77-78), а тому Банк правомірно та правильно нарахував ТОВ «Камбіо» проценти за користування кредитними коштами з урахуванням вищевказаних розмірів відсоткових ставок в загальній сумі 2.273.076 грн. 83 коп.

ТОВ «Камбіо» свої зобов'язання за договором щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитними коштами виконав частково, що слідує з наявної в матеріалах справи банківської виписки з особового рахунку відповідача за період з 15.09.2011 р. по 13.10.2014 р. в загальній сумі 1448573 грн. 98 коп., а решта частина відсотків за користування кредитними коштами в сумі 739 626 грн. 31 коп. залишилася не сплаченою » банку.

У п. 2.9. договору кредиту сторонами погоджено, що Банк нараховує щомісячно комісію з урахуванням фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році за період з першого по останнє число поточного місяця, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі, внаслідок чого Банк підставне нарахував ТОВ «Камбіо» за період з 15.09.2011 р. по 13.10.2014 р. комісію у загальній сумі 150202 грн. 58 коп.

Але, ТОВ «Камбіо» свої зобов'язання за договором щодо своєчасної сплати комісії за користування кредитними коштами виконав частково, що слідує з наявної в матеріалах справи банківської виписки з особового рахунку відповідача за період з 15.09.2011 р. по 13.10.2014 р. в загальній сумі 109.588 грн. 86 коп., а решта частина комісії за користування кредитними коштами в сумі 40.613 грн. 72 коп. залишилася не сплаченою Банку.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за даним договором, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, внаслідок чого Банк нарахував ТОВ «Камбіо» пеню за прострочення повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у загальній сумі 705.512 грн. 99 коп. в межах періоду з 01.10.2012 р. по 13.10.2014р. виходячи із сум кредиту, що підлягали поверненню за графіком у вказаний період та на суми прострочених платежів за договором кредиту щодо сплати процентів за кредитом, згідно періодів існування заборгованості зі сплати процентів, у відповідних розмірах такої заборгованості.

Здійснені розрахунки Банком розміру відсотків, комісії та пені перевірені як місцевим, так і апеляційним судом та є правильними та вірними, а крім того, не спростовані ані боржником, ані поручителем ні в цілому, ні за їх складовими.

Як вбачається з матеріалів справи 15.09.2011 р. в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Камбіо» за вищезазначеним договором кредиту між останнім, Банком та ТОВ «Камбіо-Стройсервіс» укладено тристоронній договір поруки № 24П-06Ю/2, за умовами якого відповідач зобов'язався відповідати у повному обсязі перед Банком за виконання ТОВ «Камбіо» зобов'язань за названим договором кредиту.

Згідно п. п. 1.3, 1.4 договору поруки в разі порушення боржником обов'язку за договором кредиту боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2. договору поруки, останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з порушенням ТОВ "Камбіо" виконання зобов'язання за кредитним договором № 24К-06Ю від 15.09.2011 р. позивачем 30.05.2013 р. надіслана претензія з вимогою повернути прострочену заборгованість у повному обсязі протягом 7 днів з дня отримання претензії (т.1 а.с.87).

При викладених обставинах колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що, пред'явивши вимогу про зобов'язання сплатити прострочену заборгованість, поточну заборгованість, прострочену заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, поточну заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, заборгованість по сплаті пені, штрафу, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України використав своє право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором та змінив строк виконання основного зобов'язання та був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати пред'явлення претензії.

Ці висновки місцевого та апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи, нормах чинного законодавства та сформованій судовій практиці, зокрема, постанові Верховного суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-190 цс14 (т.3 а.с.3-9), яка відповідно до ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи скаржника про те, що після пред'явлення вимоги про зобов'язання сплатити прострочену заборгованість, поточну заборгованість, прострочену заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, поточну заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, заборгованість по сплаті пені, штраф, боржник продовжував сплату по кредиту, у зв'язку з чим правовідносини є тривалими правомірно не прийняті місцевим судом до уваги, оскільки як беззаперечно вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (т.2 а.с.35-46), боржником були сплачені тільки відсотки за користування кредитом.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що вимога Банку про дострокову сплату заборгованості була відкликана позивачем в матеріалах справи не міститься та таких доказів, всупереч ст. 33 ГПК України, скаржником ані суду першої інстанції, ані апеляційної не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до правомірного та обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, шестимісячний строк, встановлений для пред'явлення позову до поручителя станом на день звернення до суду сплинув, у зв'язку з чим порука є такою, що припинилася, внаслідок чого підстави для задоволення первісних позовних вимог - відсутні, а тому протилежні доводи скаржника до уваги прийнятими бути не можуть.

Згідно п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.2013 р. правила про позовну давність застосовуються лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права, а тому, у разі відсутності такого суб'єктивного права або коли воно ніким не порушено, в позові повинно бути відмовлено не з причини пропуску строку позовної давності, а внаслідок необґрунтованості самої позовної вимоги, у зв'язку з чим місцевим судом правомірно не досліджувалось питання щодо застосування до спірних правовідносин сторін строків позовної давності.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками місцевого суду про відмову у задоволенні зустрічного позову про визнання договору поруки припиненим з 06.12.2013 р. з огляду на наступне.

Статтею 22 ГПК України визначено виключне право позивача на зазначення предмету позову та підстав його заявлення. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" посилається на норми ст. 559 ЦК України, а саме зміну позивачем строку виконання зобов'язання шляхом направлення претензії від 30.05.2013 р. та пропущення останнім строку на пред'явлення позову з вимогами про стягнення, внаслідок чого ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" заявлені вимоги про визнання договору поруки припиненим з 06.12.2013 р.

Однак, згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

З огляду на вищевикладене з урахуванням мотивувальної частини цієї постанови щодо припинення поруки, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до правомірного та обґрунтованого висновку про те, що визнання договору припиненим є по суті встановленням юридичного факту, що не передбачено ані ЦК України, ані ГК України, ані ГПК України. Чинність договору може бути предметом судового дослідження виключно при вирішенні спору про право матеріальне, заявлене у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України.

Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін, місцевий суд дійшов до правомірного висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя передбачених ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання таке право підлягає захисту шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Отже, право поручителя підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки чи шляхом припинення зобов'язання за договором.

Ці висновки місцевого та апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи, нормах чинного законодавства та сформованій судовій практиці, зокрема, постанові Верховного суду України від 04.02.2015 року у справі №6-243цс14, яка відповідно до ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Як зазначалось вище фактично порука ТОВ "Камбіо-Стройсервіс" припинилась, а тому договір поруки відповідно до п. 6.2. цього договору, згідно якого договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України, припинився в силу настання вказаних обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що застосування обраного способу захисту жодним чином не забезпечить відновлення порушеного права позивача, а тому суд першої інстанції дійшов до правомірного та обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення зустрічного позову також відсутні.

Правомірно, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, з урахуванням відмови у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів місцевий суд дійшов до правильного висновку про те, що судові витрати відшкодуванню не підлягають, так як при відмові у позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивачів.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 101 від 26.09.2014 р. розпочато з 26.09.2014р. процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу цього Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги звільняють уповноважені особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, у зв'язку з чим Банк підлягає звільненню від сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 27.05.2015 р. у справі № 916/4521/14 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Шевченко В.В.

Судді: Діброва Г.І.

Савицький Я.Ф.