ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

09.07.2015р. Справа № 917/984/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''Ді- Стар'', 36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А

до №1 Публічного акціонерного товариства ''Банк '' Фінанси та Кредит'', 04050,м. Київ, вул. Артема,60

№ 2 Товариства з обмеженою відповідальністю ''Діамантверк Україна'',36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А

про стягнення сум вкладів у розмірі 19 680 000грн., процентів по вкладам 670 737, 44 грн., 3% річних від суми боргу 85896, 98 грн. , втрат від інфляції 1 620 000 грн.та стягнення солідарно з ТОВ '' Діамантверк Україна '' 2 0000 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники:

від позивача - Сліпченко Ю.А. - дов. б/н від 08.04.2015р.,

Брюховецький О.В.- б/н від 08.04.2015р.,

Пістряк М.С.- дов. б/н від 08.04.2015р.

від відповідача - від першого відповідача в друге не з'явився без поважних причин

від другого відповідача не з'явився без поважних причинв друге

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення борг по вкладах у розмірі 19 680 000грн., процентів по вкладам 670 737, 44 грн., 3% річних від суми боргу 85896, 98 грн. , втрат від інфляції 1 620 000 грн. та стягнення солідарно з ТОВ '' Діамантверк Україна '' 2 0000 грн.

Позивач на підставі приписів статей 22, 58 ГПК України об'єднав в позовній заяві вимоги по Договору № 150 від 25.04.2014 та Договору № 365 від 04.12.2014 з урахуванням того, що сторонами по вказаним договорам є одні й ті самі сторони, а також враховуючи те, що за вищевказаних договорах виникли однорідні спірні правовідносини суд враховуючи приписи частини 2 статті 58 ГПК України об'єднав їх в одне провадження у справі, оскільки у даній справі беруть участь ті ж самі сторони про що зазначає у вступній частині прийнятого рішення.

Відповідач № 1 представництво у судове засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, поважності причин неявки суд не повідомив, хоча і був належним чином сповіщений про час та місце розгляду судової справи ( повідомлення про вручення поштового відправлення - а.с. 69-70; 100-102). Клопотання про відкладення розгляду справи відповідно до пунктів 3.9.1-3.9.2 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р."Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та ст.22 ГПК України не надіслав. Поважності причин не явки в судовтий процес не повідомляв тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки неявка представника першого відповідача не перешкоджає вирішенню господарського спору по суті за наявними у справі матеріалами та поданими додатковими доказами у відповідності до приписів статті 75 ГПК України.

Позивач та його повноважні представники в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Вважають їх обґрунтованими та підтвердженими наданим доказами і прохають суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач 2 визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі його представника.

05.06.2015 року за вхід.№ 8503 канцелярії суду ТОВ '' Діамантверк Україна '' за підписом директора товариства А.С. Арустамян подало відзив на позовну заяву в тексі якого

Позовні вимоги визнає в повномук обсязі і просить справу розглядата без участі предстаника товариста. Суд його прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи- а.с. 71- 73.

Товариства з обмеженою відповідальністю '' Ді- Стар '' за вхід № 8504 канцелярії суду на виконання ухвали суду подало розрахунок стягуваної суми та витяги з ЄДРПОУ.

Суд вих. № 159 від 04.06.2015 товариства позивача з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с. 74 - 92.

Представник позивача Ю.А. Сліпченко за вхід. № 10066 канцелярії суду подав додаткові пояснення по суті предмету спору з додатками. Суд їх прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с. 100-121.

Представник позивача Ю.А. Сліпченко за вхід. № 10207 канцелярії суду подав в якості доказу рішення господарського суду Полтавської області по справі № 917/897,15. Суд супровідний лист за вих. від 09 липня 2015 року товариства ''Ді-Стар '' прийняв з додатком до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с. 122-127.

З огляду на вищевикладене, та достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи , заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих позивачем додаткових доказів, у нарадчій кімнаті суд прийшов до висновку на підставі приписів статей 12,15,65 ГПК України, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

25 квітня 2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (далі Клієнт) в особі Генерального директора Арустамяна Аветика Суреновича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) в особі начальника відділення №6 філії ''Полтавського регіонального управління '' ПАТ '' Банк '' Фінанси та Кредит '' КАДАЦЬКОЇ Олени Володимирівни, яка діяла на підставі Положення про відділення № 6 філії '' Польтавське РУ '' код банку 3311832, ( 36003, м. Полтава, вул. Котляревського, 2 А було укладено Договір банківського вкладу «Класичний» №150 (надалі - Договір-1) та 05 грудня 2014 року було укладено Договір банківського вкладу «Класичний» №365 (надалі - Договір-2).

Згідно з пунктами 1.1-1.2. Договору-1 та Договору-2, предметом даних договорів є обов'язок сторін згідно яких кліент надаєБанку суму грошових коштів, надалі ''вклад '' у тимчасове користування на умовахтерміновості, платності, зворотності, а Банк в и п л а ч у є Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї (див.п.п. 1.1-1.2). Вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Кліентом згідно з умовами цього Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Кліентом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід'ємною частиною, надалі «Додатки»- а.с. 18-23.06 листопада 2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) в особі начальника відділення № 6 «Полтавського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» КАДАЦЬКОЇ Олени Володимирівни, яка діяла на підставі Положення про відділення та довіренності № 1034 від 11.11.2013р. посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Л.Б. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» ( надалі - Клієнт)в особі Генерального директора Арустамяна Аветика Суреновича було укладено Додаток № 150-8 до Договору-1 від 25.04. 2014р. надалі - сторони уклали цей додаток до Договору банківського вкладу '' Класичний'' № 150 від 25 квітня 20014 р. ( надалі - Договір -1) про нижченаведене: згідно з умовами Додатку до Договору-1, Позивач розмістив у відділення № 6 «Полтавського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не пізніше 06 листопада 2014 р. через транзитний рахунок №2909.6. 083724.008 в філії «Полтавського регіонального управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», код банку 331832,на вкладний рахунок у Банку № 2610.7.0833724.008 у розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. на строк до 08 січня 2015 року.

На суму грошових коштів, вказаних у пункті 1 цього Договору, Банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 23% річних(двадцять три 00 цілих 00 сотих відсотків) річних.

Виплата Кліенту нарахованих процентів здійснюється Банком при поверненні вкладу - див. а.с. 20. Внесення коштів Позивачем відповідно до Додатку-1 до Договору-1 на вкладний рахунок у Банку підтверджується платіжним дорученням № 4071 від 06.11.2014 р.- а.с. 21.

08 січня 2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 6 «Полтавського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі Банк) КАДАЦЬКОЇ Олени Володимирівни, яка діяла на підставі Положення про відділення та довіреності № 920 від 24.10.2014р. посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Л.Б. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (надалі - Клієнт) в особі Генерального директора Арустамяна Аветика Суреновича було укладено Додаток № 150-8/1 від 08 січня 2015 року до Договору-1 від 25.04. 2014р. надалі - сторони (надалі - Додаток-2 до Договору-1).

Згідно з умовами Додатку-2 до Договору-1 Позивач продовжує розміщення коштів на вкладному рахунку Банку № 2610.7. 083724.008 у розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. (п'ять мільйонів грн.00 коп.) на строк до 09 лютого 2015 р. з нарахування процентів виходячи із процентною ставки у розмірі 24,00% / двадцять чотири цілих 00 сотих відсотків) річних- а.с. 22..

05 грудня 2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі Банк) в особі начальника відділення № 6 «Полтавського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі Банк) КАДАЦЬКОЇ Олени Володимирівни, яка діяла на підставі Положення про відділення та довіреності № 920 від 24.10.2013р. посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Л.Б. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (надалі - Клієнт) в особі Генерального директора Арустамяна Аветика Суреновича з іншої сторони надалі - сторони було укладеноДодаток до договору банківського вкладу ''Класичний'' № 365 від 05 грудня 2014 року / надалі Договір / до Договору-2.

Згідно з умовами Додатку-1 до Договору-2 Позивач не пізніше 05 грудня 2014 року здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 2909.5.083724.009 в філії, Полавського регіонального відділення АТ '' Банк '' Фінанси та Кредит '', код банку 331832, на вскладний рахунок у Банку № 2610.6.083724.009 у розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. (п'ять мільйонів грн.00 коп.) на строк до 10 березня 2015 р.. На суму грошових коштів, вказаних у п.1 цього договору, Банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 24,00% / двадцять чотири цілих 00 сотих відсотків/ річних - а. с. 23.

Внесення коштів Позивачем відповідно до Додатку-1 до Договору-2 на вкладний рахунок у Банку підтверджується платіжним дорученням № 4601 від 05 грудня 2014 р. - а.с. 24.

08 грудня 2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі Банк) в особі начальника відділення № 6 «Полтавського регіонального управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі Банк) КАДАЦЬКОЇ Олени Володимирівни, яка діяла на підставі Положення про відділення та довіреності № 920 від 24.10.2014р. посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Л.Б. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (надалі - Клієнт) в особі Генерального директора Арустамян Аветика Суреновича з іншої сторони надалі - сторони було укладеноДодаток № 365-2 до Договору-2 (надалі - Додаток-2 до Договору-2).

Згідно з умовами Додатку-2 до Договору-2 Позивач розмістив у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» 10000000 грн. 00 коп. на строк до 09 лютого 2015 р., з нарахування процентів виходячи із процентної ставки у розмірі 23,00 % річних.

Внесення коштів Позивачем відповідно до Додатку-2 до Договору-2 на вкладний рахунок у Банку підтверджується платіжним дорученням № 4626 від 08 грудня 2014 р. - а.с. 26.

Відповідач - №1 - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно пунктів 3.1.,4.2 Договору-1 та пункту 2 Додатку-2 до Договору-1, був зобов'язаний 10 лютого 2015 р. п о-в е р н у т и суму вкладного траншу у розмірі 5000000 грн. 00 коп. на поточний рахунок Клієнта (Позивача), що вказаний в розділі 7 цього Договору, а саме: № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, або на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

11 лютого 2015 р. Позивач, у зв'язку з невиконанням Банком договірних зобов'язань по поверненню суми вкладного траншу, подав Відповідачу-№1 заяву вих. № 30 від 11.02.2015 р. з вимогою провести повернення вкладного траншу у розмірі 5 000 000грн. 00 коп. у зв'язку із закінченням строку зазначеного в Додатку № 150-8/1 до Договору-1 на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі 7 цього Договору - № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, та письмово повідомити ТОВ «Ді-Стар» про перерахування коштів-див. а.с. 27.

24 лютого 2015 р. Позивач вдруге подав Відповідачу-№1 заяву вих. № 47 від 24.02.2015 р. з вимогою п р о в е с т и повернення вкладного траншу у розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі 7 цього Договору - № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, та письмово повідомити ТОВ «Ді-Стар» про перерахування коштів - а.с. 28.

Відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» , згідно пунктів 3.1.,4.2 Договору-2 та пункту 2 Додатку-2 до Договору-2, був зобов'язаний 10 лютого 2015 р. повернути суму вкладного траншу у розмірі 10000000 грн. 00 коп.на поточний рахунок Клієнта (Позивача), що вказаний в розділі 7 цього Договору - № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, або на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

11 лютого 2015 р. Позивач, у зв'язку з невиконанням Банком зобов'язань по поверненню суми вкладного траншу, в трет'є подав Відповідачу-№1 заяву за вих. № 31 від 11.02.15 з вимогою провести повернення вкладного траншу у розмірі 10 000 000 грн. 00коп. у зв'язку із закінченням строку зазначеного в Додатку № 365-2 до Договору-2 на розрахунковий рахунок вказаний в розділі 7 цього Договору - № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, та письмово повідомити ТОВ «Ді-Стар» про перерахування коштів - а.с. 29.

24 лютого 2015 р. Позивач в четверте подав Відповідачу-№1 заяву вих. № 48 від 24.02.2015 р. з вимогою провести повернення вкладного траншу у розмірі 10 000 000 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі 7 цього Договору - № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, та письмово повідомити ТОВ «Ді-Стар» про перерахування коштів- а.с. 30.

Відповідач - №1 - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно пунктів 3.1., 4.2 Договору-2 та пункту 2 Додатку-1 до Договору-2, був зобов'язаний 11 березня 2015 р. повернути суму вкладного траншу у розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. на поточний рахунок Клієнта (Позивача), що вказаний в розділі 7 цього Договору - № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, код банку: 380805, або на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

10 березня 2015 р. Позивач подав Відповідачу-№1 заяву за вих. № 60 від 10.03.2015 р. з вимогою провести повернення вкладного траншу у розмірі 5 000 000 грн. 00 коп. у зв'язку із закінченням строку, зазначеного в Додатку № 365-1 до Договору-2 на розрахунковий рахунок № 01 в Філії ПРУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 331832, - а.с. 31.

Відповідач - №1 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за період з 13.02.2015 р. по 08.04.2015 р. здійснив переказ часткової суми вкладного траншу по Договору-2 у розмірі 320 000 грн. 00 коп. на поточний рахунок Позивача в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», що підтверджується випискою Банку по особовому рахунку Позивача № 401 за період з 05.12.2014 р. по 13.03.2015 р., випискою Банку по особовому рахунку Позивача № 802 за період з 13.03.2015 р. по 08.04.2015 р. - див. а. с. 32-48.

Таким чином, невиплачена частина вкладного траншу по Договору-2 (Додаток-1) станом на 09.04.2015 р. становила 4 680 000 грн. 00 коп., а н е в и п л а ч е н і вкладні транші по Договору-1 та Договору-2 (Додаток-2) - 15 000 000 00 коп., що підтверджується випискою Банку по особовому рахунку Позивача № 402 за період з 05.12.2014 р. по 13.03.2015 р., випискою Банку по особовому рахунку Позивача № 2801 за період з 13.03.2015 р. по 08.04.2015 р. - 49-51.

05 січня 2015 року за вих. № 2//1 05 від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Позивач отримав копію листа про реорганізацію структуктури банку та про зміну поточного рахунку Позивача № 01 в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» на № 2801 з 16 березня 2015 р. у зв'язку рішкенням Спостережної Ради Банку від 25 листопада 2014 року та філії '' Полтавського регіонального управління '' АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відділення № 161 (м.Полтава) на баланс Головногго Банку ( з організаційним підпорядкуванням Придніпровському регіональному департаменту Головного банку) -а.с.52.

04.04.2015 року за вхід. № 13-1347/52-172 ПАТ '' Райффазен банк Аваль'' Полтавської обласної дирекції базового відділення ідентифікаційний код 14305909 м. Полтави було отримано позивачем ДОВІДКУ про обороти по рахунку на запит № 84 від 06.04.2015 року про надходження коштів на поточний рахунок № 3 ТОВ ''ДІ-Стар'', в АТ '' Райффазен банк Аваль'', МФО 380805 від АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за період з 01.01.2015 по 08.04.2015 року с т а н о в и т ь

195 342, 46 грн.

Нараховані Банком проценти по Договору-1 у розмірі 105205,48 грн. по Договору-2 (Додаток-2) у розмірі 245753,43 грн., по Договору-2 (Додаток-1) у розмірі 223561,64 грн. були перераховані Відповідачем-1 на поточний рахунок Позивача № 2801 в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі листа Позивача № 81 від 31.03.2015 р.

09 квітня 2015 р. ТОВ «Ді-Стар» отримало від АТ «Райффайзен Банк Аваль» довідку про обороти по рахунку від 09.04.2015 р. про те, що надходження на поточний рахунок № 3 ТОВ «Ді-Стар» в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805 від АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за період з 01.01.2015 р. по 08.04.2015 р. становить 195342,46 грн. від 08 січня 2015 року з призначенням платежу: сплата відсотків ТОВ «Ді-Стар» з 01.01.2015 р. по 07.01.2015 р., згідно депозитної лінії № 150-8 від 06.11.2014, без ПДВ.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Таким чином, укладені сторонами Договори за своєю правовою природою належать до договорів банківського вкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, до теперішнього часу Відповідач-1 не виконує своїх зобов'язань відносно повернення Позивачу суми вкладних траншів по Договору-1 та Договору-2 в загальному розмірі 19680000 грн. 00 коп.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Частиною 6 ст. 1061 ЦК України встановлено, що у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Станом на 10.04.2015 р. за період з 10.02.2015 р. по 10.04.2015 р. (за 60 днів) Відповідач-1 згідно ч. 5, 6 ст. 1061 Цивільного кодексу України повинен сплатити Позивачу додаткові проценти по Договору-1 в сумі 197260,20 грн., а також за аналогічний період по Договору-2 (Додаток-2) - 378082,18 грн.

Крім того, станом на 10.04.2015 р. за період з 11.03.2015 р. по 10.04.2015 р. (за 31 день) Відповідач-1, згідно ч.5 ст.1061 Цивільного кодексу України, повинен сплатити Позивачу додаткові проценти по Договору-2 (Додаток-1) 95395,06 грн.

Таким чином, загальна сума додаткових процентів станом на 10.04.2015 р. по Договору-1, Договору-2 (Додаток-2) та Договору-2 (Додаток-1) складає 670737,44 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Даний обов'язок боржника встановлений для всіх випадків неправомірного утримання суми боргу, його неповернення.

Оскільки законом передбачена така відповідальність Відповідача-1, підлягають задоволенню вимоги Позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з Відповідача-1.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи факт прострочення Відповідачем-1 виконання грошового зобов'язання щодо сплати за виконану роботу, вірним є висновок про наявність підстав для стягнення з Відповідача-1 на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, а саме: сума 3 % річних станом на 10.04.2015 р. по Договору-1, Договору-2 (Додаток-2) та Договору-2 (Додаток-1) склала 85896,98 грн., а відповідно втрати від інфляції по Договору-1 та Договору-2 (Додаток-2) станом на 01.04.2015 року складають 1620000,00 грн.

Оскільки, Відповідач-1 припустився порушення своїх зобов'язань по поверненню депозитних коштів у строки визначені Договорами, вірним є висновок про правомірність вимоги Позивача про стягнення з Відповідача-1 процентів по банківським вкладам за прострочений строк до фактичного повернення коштів за вкладами Позивачу.

Частини 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, яка регулює обов'язковість судових рішень, імперативно встановлено, щовисновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 82 ГПК України в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII,при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу.

Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Частинами 1, 2 ст. 11128 ЦПК України в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, встановлено, щовисновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 11128 ГПК України за наслідками розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Надра" про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ч. 5 ст. 1061 ЦК України, у подібних правовідносинах, пов'язаних зі стягненням з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Надра" процентів за банківськими вкладами після закінчення строків договорів банківських вкладів за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, прийнято постанову Верховного Суду України від 29 травня 2013 року у цивільній справі № 6-39цс13 щодо стягнення процентів за банківськими вкладами після закінчення строків договорів банківських вкладів за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів та сформульовано обов'язкові для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт ч. 5 ст. 1061 ЦК України, що містить зазначену норму права та для усіх судів України правові висновки.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 82 ГПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України про застосування ч. 5 ст. 1061 ЦК України щодо стягнення процентів за банківськими вкладами після закінчення строків договорів банківських вкладів за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, викладені у постанові від 29 травня 2013 року у цивільній справі №6-39цс13 про стягнення заборгованості за договором вкладу, прийнятої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права ч. 5 ст. 1061 ЦК України у подібних правовідносинах.

Висновки суду першої інстанції щодо стягнення процентів за банківським вкладами після закінчення строку договору банківського вкладу за прострочений строк з 06.02.2015 р. по 10.04.2015р. на підставі ч. 3 ст. 82, ст. 11128 ГПК України відповідають обов'язковому правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 29 травня 2013 року у справі № 6-39цс13 про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, - а саме щопроценти на банківський вклад сплачуються банком за процентною ставкою, встановленою договором, за весь строк користування вкладом до фактичного повернення коштів по вкладута викладеному в п. 1 Розділу «Спори, що виникають із договорів банківського вкладу та банківського рахунка» Висновків Верховного Суду України у цивільних справах, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 р.

Отже, з банку (боржника) на користь вкладників (кредиторів) підлягають стягненню проценти за банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, а також три проценти річних та сума боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 травня 2013 р. у справі № 6-39цс13).

Врахована судом першої інстанції, наведена Позивачем ТОВ "Діамантверк Україна" в позові до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ "Ді-Стар" про стягнення сум вкладів, процентів по вкладам, 3 % річних від суми боргу та втрат від інфляції, правова позиція щодо сплати банком процентів на банківський вклад за процентною ставкою, встановленою договором, за весь строк користування вкладом по день їх фактичного повернення вкладникові, а також 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, відповідає викладеному у постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015р. у справі № 6-247цс14 висновку, який є обов'язковим для всіх судів України у розумінні положень ст.ст. 82, 11128 ГПК України, ч.ч. 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII.

Висновки суду першої інстанції щодо стягнення процентів за банківським вкладами після закінчення строку договору банківського вкладу за прострочений строк з 06.02.2015 р. по 10.04.2015р. на підставі ч. 3 ст. 82, ст. 11128 ГПК України відповідають обов'язковому правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 28 січня 2015 року у справі № 6-247цс15 про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та нарахованих відсотків за кожен день прострочення виплати вкладу, - а саме що:

«Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином. проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.»

Аналогічну правову позицію із застосуванням обов'язкового правового висновку постанови Верховного Суду України від 29.05.2013р. у справі № 6-39цс13 про стягнення з банку процентів по банківським вкладам за прострочений строк до фактичного повернення коштів за вкладами Позивачу займає суд касаційної інстанції Вищий господарський суд України, зокрема в:

- постанові Вищого господарського суду України від 16.04.2014 року у справі №910/15479/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнсон" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про стягнення процентів за вкладами, за касаційною скаргою ПАТ "Комерційний банк "Надра" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 лютого 2014 року у справі № 910/15479/13, в якій залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Комерційний банк "Надра", залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 лютого 2014 року у справі № 910/15479/13.

- постанові Вищого господарського суду України від 13.02.2014 року у справі №910/16052/13 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен" до ПАТ "Комерційний Банк "Даніель" про стягнення процентів за вкладом, пені, інфляційних втрат та 3 % річних за касаційною скаргою ПАТ "Комерційний Банк "Даніель" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року, в якій залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Комерційний Банк "Даніель" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року у справі № 910/16052/13, залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року у справі №910/16052/13.

Аналогічну правову позицію про стягнення з банку процентів по банківським вкладам за прострочений строк до фактичного повернення коштів за вкладами Позивачу займає суд касаційної інстанції Вищий господарський суд України, зокрема в:

- постанові Вищого господарського суду України від 04.06.2014 року у справі №910/21669/13 за позовом ТОВ фірма "Аттіс-1" до ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" в особі Київської філії ПАТ "КБ "Промекономбанк" про стягнення суми за касаційною скаргою ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" в особі Київської філії ПАТ "КБ "Промекономбанк" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12 березня 2014 року, в якій скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12 березня 2014 року та рішення господарського суду Донецької області від 15 січня 2014 року в частині стягнення з ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" на користь ТОВ фірма "Аттіс-1" 27474 гривень 50 коп. процентів на депозит. У цій частині позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Промекономбанк" в особі Київської філії ПАТ "Комерційний банк "Промекономбанк" на користь ТОВ фірма "Аттіс-1" (проценти на депозит у сумі 92990 гривень 70 коп.

Згідно обов'язкового на підставі ч.ч. 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII,ст.ст. 82, 11128 ГПК України, ч.ч. 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII для всіх судів правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-140цс13 та в п. 3 Розділу «Спори, що виникають із договорів банківського вкладу та банківського рахунка» Висновків Верховного Суду України, що викладені в постановах, які ухвалені за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за друге півріччя 2013 року, про те, щовідповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку,однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, з урахуванням викладених в постанові Верховного Суду України від 29.05.2013р. у справі № 6-39цс13, постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015р. у справі № 6-247цс14,постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-140цс13 та відповідно до ст.ст. 82, 11128 ГПК України, ч.ч. 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII обов'язкових висновків Верховного Суду України позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамантверк Україна" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар" про стягнення суми вкладу, процентів по вкладу, 3 % річних від суми боргу та втрат від інфляції, є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи № 917/898/15 та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

08 грудня 2014 року між ТОВ «Ді-Стар» (Кредитор) та ТОВ «Діамантверк Україна» (Поручитель) був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель (Відповідач-2) зобов'язується перед кредитором (Позивачем) за виконання зобов'язання Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» по договору банківського вкладу «Класичний» № 365 від 05 грудня 2014 р. (з додатками: № 365-1 від 05 грудня 2014 р., № 365-2 від 08 грудня 2014 р.) в обсязі 1000 грн.

08 січня 2015 року між ТОВ «Ді-Стар» (Кредитор) та ТОВ «Діамантверк Україна» (Поручитель) був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель (Відповідач-2) зобов'язується перед кредитором (Позивачем) за виконання зобов'язання Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» по договору банківського вкладу «Класичний» № 150 від 25 квітня 2014 р. (з додатками: № 150-8 від 06 листопада 2014 р., № 150-8/1 від 08 січня 2015 р.) в обсязі 1000 грн.

Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У відповідності з ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У зв'язку з порушенням Відповідачем-1 зобов'язання щодо повернення Позивачу сум вкладних траншів по Договору-1 та Договору-2, Позивачем були заявлені вимоги про стягнення з Поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна» (Відповідач-2) 2000 грн. на підставі договору поруки від 08 грудня 2014 р. та договору поруки від 08 січня 2015 р., які є обґрунтованими та, з урахуванням визнання позовних вимог Відповідачем-2, підлягають задоволенню.

Приписами ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Таким чином, Позивачем вірно застосовані приписи ГПК України щодо визначення територіальної підсудності розгляду справи.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування наведеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач 1 суду не надав.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 25169355) суму вкладів у розмірі - 19680000 грн. 00 коп., суму процентів у розмірі 670737грн. 44 коп., суму 3% річних від суми боргу у розмірі 85896,98 грн., суму втрат від інфляції у розмірі 1620000,00 грн., а також 73040,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 37958989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 25169355) суму у розмірі 2000,00 грн., а також 40,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 16.07.2015

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.