РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/27875/14

За позовом Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

1. Київської міської ради

2. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

3. Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Приватного акціонерного товариства "УкрагротехРось"

про розірвання правочину та зобов'язання вчинити дії

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Ломака В.С.

Суддя Спичак О.М.

У засіданні брали участь:

від прокуратури: Скляр Д.Ю. (за посвідченням від 01.10.2014);

від позивача-1: Шумінська Ю.Ю. (за довіреністю від 29.12.2014);

від позивача-2: Шумінська Ю.Ю. (за довіреністю від 30.03.2015);

від позивача-3: Акімова А.В. (за довіреністю від 31.10.2014);

від відповідача: Кривенька О.Л. (за довіреністю від 24.03.2014).

В судовому засіданні 01 квітня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

11 грудня 2014 року Перший заступник прокурора міста Києва (процесуальний позивач або заявник) в інтересах держави в особі Київської міської ради (позивач-1), Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач-2) та Комунального підприємства "Київський метрополітен" (позивач-3) подав до канцелярії Господарського суду міста Києва на розгляд судом позовну заяву № 07/2/2-1745 вих.-14 від 08.12.2014р. до Приватного акціонерного товариства "УкрагротехРось" (відповідач) про:

- розірвання договору № 884 від 23.11.2012 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладений між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП "Київський метрополітен" та ПАТ "Украгротехрось";

- зобов'язати ПАТ "Украгротехрось" звільнити орендовану частину приміщення переходу загальною площею 26,55 квадратних метра, визначену відповідно до проектної документації, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро "Харківська" (вестибюль № 2);

- зобов'язати ПАТ "Украгротехрось" передати за актом прийому-передачі орендоване майно, а саме: частину переходу загальною площею 26,55 квадратних метра, визначену відповідно до проектної документації, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро "Харківська" (вестибюль № 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено п. 8.1. Договору щодо заборони передавати свої зобов'язання за Договором та передавати об'єкт оренди повністю або частково в користування іншій особі без письмової згоди позивача-3. Крім того, відповідачем порушено п. 1.1. Договору через здійснення на орендованій площі торгівлі продуктами харчування та надання побутових послуг.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених в ньому підстав у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/27875/14. Розгляд справи призначено на 26.01.2015р.

В судовому засіданні 26.01.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 11.02.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2015р. суд ухвалив розгляд справи №910/27875/14 здійснити колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 11.02.2015р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: Цюкало Ю.В. (головуючий), Ломака В.С., Селівон А.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.02.2015р. справу №910/27875/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Селівон А.М., розгляд справи призначено на 16.03.2015р.

У судовому засіданні, призначеному на 16.03.2015р., відповідно до ст. 77 Госопдарського процесуального кодексу було оголошено перерву до 01.04.2015р.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Селівона А.М., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2015р. справу №910/27875/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Спичак О.М.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та процесуального позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Згідно з п. 4 ст. 6 Закону України "Про прокуратуру" органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", підставою представництва прокурором в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно положень ч. 5 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" за наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, зокрема, звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями).

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999р. у справі №3-рн/99 (далі рішення Конституційного суду) вказав, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України (зараз ГПК), є підставою для порушення справи в арбітражному суді. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, її суб'єктний склад та предмет спору, суд дійшов висновку, що прокурор звернувся до суду у встановленому законом порядку та в межах своєї компетенції.

В позові прокурор зазначив, що 23 листопада 2012 року між позивачем-2 (орендодавець за Договором), відповідачем (орендар за Договором) та позивачем-3 (підприємство за Договором) було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №884 (надалі - Договір або Договір оренди) (належним чином завірена копія договору наявна в справі), відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець на підставі рішення Київської міської ради «Про питання оренди комунальної власності територіальної громади міста Києва», а саме: від 29.04.2010 № 590/4028 та протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 22.10.2012 № 132 (п. 1.7.2.) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (далі - об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: станція метро "Харківська" (вестибюль №2), б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Прокурор стверджує, що відповідачем порушено п. 8.1. Договору щодо заборони останньому передавати свої зобов'язання за Договором та передавати об'єкт оренди повністю або частково в користування іншій особі без письмової згоди позивача-3, а також порушено п. 1.1. Договору щодо зобов'язання використовувати орендовану площу виключно для торгівлі непродовольчими товарами, що підтверджується актами перевірки від 12.09.2014р. та від 20.01.2015р.

Відповідач із позовом не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому зазначив, що перевірка, яка здійснена позивачем-3, була проведена із порушенням встановленого законом порядку. Крім того, відповідач зазначив, що об'єкт оренди в суборенду не передавав.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 23 листопада 2012 року між позивачем-2, відповідачем та позивачем-3 було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №884, відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець на підставі рішення Київської міської ради «Про питання оренди комунальної власності територіальної громади міста Києва», а саме: від 29.04.2010 № 590/4028 та протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 22.10.2012 № 132 (п. 1.7.2.) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект" тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро "Харківська" (вестибюль №2), б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1. Договору об'єктом оренди є: частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 26,55 кв.м. та зазначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору оренди, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен".

Актом приймання-передачі нерухомого майна від 23.11.2012р., підписаним сторонами, підтверджується передача об'єкту оренди відповідачу (копія акту в справі).

Згідно з п. 5.1. Договору орендодавець та підприємство мають право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов Договору. В процесі перевірки виконання умов Договору оренди може бути здійснена фото або відеофіксація стану та умов використання об'єкта оренди.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наведеного вбачається, що сторони Договору в пункті 5.1. встановили порядок перевірки додержання орендарем умов Договору. Із змісту даного пункту Договору вбачається, що позивач-2 та позивач-3 можуть самостійно проводити перевірки виконання відповідачем умов Договору та мають право здійснювати при цьому фото або відеофіксацію.

Таким чином, акт про результати проведення відповідної перевірки, складений позивачем-2 або позивачем-3, являється належним доказом існування зафіксованих в ньому відомостей щодо стану додержання відповідачем умов Договору, якщо такі відомості не спростовано в загальному порядку належними та допустимими доказами.

Позивачем-3 на підставі ст. 32 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 14 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №34/6250 від 22.09.2012р., та п. 5.1. Договору 12.09.2014р. та 20.01.2015р. проведено перевірки дотримання відповідачем умов Договору.

За результатами проведених перевірок складено акти від 12.09.2014р. та від 20.01.2015р., яким встановлено, що в порушення умов п. 1.1. Договору на об'єкті оренди здійснюється торгівля кондитерськими виробами, надаються послуги з виготовлення ключів, заміни елементів живлення тощо.

Також, у акті від 12.09.2014р. зазначено, що в порушення п. 8.1. Договору об'єкт оренди знаходиться в суборенді у ФОП Менчак О.О.

На підтвердження укладення договору суборенди прокурором було також надано копію договору суборенди, укладеного між ПрАТ «Украгротехрось» та ФОП Менчак О.О.

Водночас, згідно наданого договору суборенди - об'єкт суборенди знаходиться на станції метро «Видубичі», у зв'язку із чим суд дійшов висновку, що даний договір суборенди не є доказом того, що в суборенду відповідачем передано саме об'єкт оренди за спірним Договором, який розташовано на станції метро «Харківська».

До того ж, позивачем-3 надано усні пояснення стосовно того, що відомості про передачу об'єкта оренди за спірним Договором в суборенду на підставі вищевказаного договору суборенди були помилково внесені до акту перевірки від 12.09.2014р., оскільки даний договір суборенди було надано продавцем з торгівельної точки на станції метро «Харківська».

В свою чергу, відповідачем не спростовано відомості занесені до актів перевірки від 12.09.2014р. та від 20.01.2015р. стосовно порушення відповідачем умов п. 1.1. Договору, згідно якого на орендованій площі дозволено виключно торгівлю непродовольчими товарами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови закріплені в п. 1.1. Договору здійснюючи на орендованій площі торгівлю продуктами харчування та надаючи побутові послуги.

Згідно положень ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Таким чином, порушення умов договору оренди державного майна є підставною для дострокового розірвання такого договору.

Пунктом 6.7. Договору встановлено, що при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Враховуючи наведене, спірний Договір підлягає розірванню на встановлених законом та Договором підставах через порушення відповідачем його умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно положень ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно умов п. 7.6. Договору у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії Договору оренди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виселення відповідача і зобов'язання передати об'єкт оренди за актом прийому-передачі позивачу-3 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", органи прокуратури при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді звільняться від сплати судового збору, у зв'язку з цим, відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (3 позовні вимоги немайнового характеру) покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір № 884 від 23.11.2012 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладений між Департаментом комунальної власності Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 19020407, адреса: 01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 10), Комунальним підприємством "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (ідентифікаційний код 03328913, адреса 03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35) та Приватним акціонерним товариством «Украгротехрось» (ідентифікаційний код 25263924, адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-Б).

3. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Украгротехрось» (ідентифікаційний код 25263924, адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-Б) звільнити орендовану частину приміщення переходу загальною площею 26,55 квадратних метра, визначену відповідно до проектної документації, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 2). Видати наказ.

4. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Украгротехрось» (ідентифікаційний код 25263924, адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-Б) передати за актом прийому-передачі орендоване майно, а саме: частину переходу загальною площею 26,55 квадратних метра, визначену відповідно до проектної документації, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 2) Комунальному підприємству "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (ідентифікаційний код 03328913, адреса 03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35). Видати наказ.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Украгротехрось» (ідентифікаційний код 25263924, адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-Б), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду до Державного бюджету України грошові кошти: 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні) судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.04.2015р.

Головуючий суддя Ю.В. Цюкало

Суддя В.С. Ломака

Суддя О.М. Спичак