ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 р. Справа№ 914/1589/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фермерського господарства "Великополюхівське", с. Великий Полюхів, Золочівський район, Львівська область

про стягнення 327205, 98 грн.

Суддя Мороз Н.В.

При секретарі Потикевич М.П.

Представники:

Від позивача: Жарський І.Р.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ до Фермерського господарства «Великополюхівське», с. Великий Полюхів, Золочівський район, Львівська область про стягнення 327205, 98 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.05.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.07.2015р.

Для об'єктивного та всестороннього вирішення спору, необхідністю з'ясування всіх обставин справи 07.07.2015р. та 14.07.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідних ухвалах.

В судове засідання 20.07.2015р. представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, позов просить задоволити. Крім того, 20.07.2015р. на виконання вимог суду подав заяву, згідно якої повідомив, що розмір пені нарахованої позивачем за період з 20.02.2009р.-20.02.2012р. за неповернення суми кредиту становить 39925,59 грн.; розмір пені за несвоєчасну сплату відповідачем комісії за період з 27.07.2007р. по 27.07.2010р. становить - 54,08 грн.; розмір пені нарахованої позивачем за несвоєчасну сплату відповідачем відсотків за період з 26.09.2006р. по 26.09.2009р. становить 1246,44 грн.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Вимог ухвал суду від 21.05.2015р., 07.07.2015р. та 14.07.2015р. відповідач не виконав, відзиву на позов не подав.

Згідно витягу з ДП «Інформаційно-ресурсний центр», поданого позивачем на виконання вимог ухвали суду, Фермерське господарство «Великополюхівське» зареєстроване за адресою: 80724, Львівська область, Золочівський район, с. Великий Полюхів, куди і скеровувались ухвали господарського суду від 21.05.2015р., 07.07.2015р. та 14.07.2015р. рекомендованими листами з повідомленням про вручення, котрі повернуті з відміткою пошти «дана фірма не працює».

Таким чином, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно із законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника та за відсутності його відзиву на позов, в порядку ст.75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язання вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Однією з підстав виникнення зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

10.08.2006р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (позивач, за договором - банк) та Фермерським господарством «Великополюхівське» (відповідач, за договором - позичальник) було укладено кредитний договір № 1/187.

Крім того, між сторонами були укладені додаткові угоди до кредитного договору № 1/187 від 10.08.2006р.: додаткова угода №1 від 30.10.2006р., додаткова угода №2 та додаткова угода №3 від 03.01.2007р., які є невід'ємними частинами кредитного договору та мають однакову юридичну силу.

Відповідно до п.1.1. договору, банк при наявності вільних коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 236643,98 грн. на забезпечення сільгосптехніки, а саме купівлю 8-ми корпусного обертового плуга фірми KVERNELEND RN-8 (Німеччина) не пізніше 5 днів з моменту, підписання договору, в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.

Згідно п.1.2. договору, терміни повернення кредиту встановлюються графіком погашення кредиту (додатком №1 даного договору). Зазначені терміни можуть бути змінені відповідно до п.п.2.3.2, 2.4.1, 2.4.2 договору.

У відповідності до умов п.2.1.1. договору зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 30.10.2006р., банк зобов'язується відкрити для надання кредиту позичковий рахунок - №0848; рахунок по відсотках - №2955.

Відповідно до п.2.1.2. договору, банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на основі розрахункових документів позичальника в межах суми, обумовленої п.1.1 договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених п.2.2.12 договору.

Згідно п.4.1. договору, за використання кредиту у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.2., 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1, 2.4.2 цього договору, позичальник сплачує відсотки у розмірі 18% річних. Додатковою угодою №2 від 03.01.2007р. внесено зміни до п.4.1. договору та встановлено відсотки в розмірі 17,00% річних.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у відповідності до ст.212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту, передбачених пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.4.1 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 36,00% річних, від суми залишку непогашеної заборгованості. При встановленні банком у порядку передбаченому п.2.3.12, зменшеної процентної ставки, умови даного пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Додатковою угодою №2 від 03.01.2007р. внесено зміни до п.4.2. договору та встановлено відсотки за користування кредитом в розмірі 34,00% річних.

Згідно п.4.3. договору, сплата відсотків за використання кредиту, передбачених п.п.4.1., 4.2. договору, здійснюється в дату сплати відсотків, датою сплати відсотків є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору, якщо інше не передбачено п.7.3. цього договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими.

Крім того, додатковою угодою №3 від 03.01.2007р. до кредитного договору №1/187 внесено зміни до п. 4.5 договору, а саме, позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 1% річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, що був введений на цілі, відмінні від сплати страхових платежів, у поточну дату сплати відсотків. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування здійснюється щодня.

Відтак, з 03.01.2007р. на непогашену заборгованість за кредитним договором нараховується винагорода за кредитне обслуговування (комісія).

Відповідно до п. 5.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплаті відсотків за використання кредиту, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, винагороди, передбаченої п.п.2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, позичальник виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні за курсом НБУ на дату щоденного нарахування.

Пунктом 5.7. договору сторони погодили, що строки позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

На виконання взятих на себе зобов'язань, а саме п.2.1.2 договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 236643,88 грн., що підтверджується випискою з банку по рахунку ФГ «Великополюхівське» за період з 11.08.2006р. по 14.04.2015р., платіжним дорученням №2 від 22.08.2006р. та платіжним дорученням №7 від 23.08.2006р. (в матеріалах справи).

З метою досудового врегулювання спору, позивач надсилав на адресу відповідача повідомлення від 24.03.2015р. вих. № 30.1.0.0/2-61030LOSA11V0 з вимогою про погашення заборгованості, яка станом на 24.03.2015р. становила: 76359, 65грн. - заборгованість кредитом, 123650,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 432,91 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 123561,69 грн. - пені (докази надсилання в матеріалах справи). Проте, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1/187 від 10.08.2006р. в розмірі 76359,65 грн. - заборгованість за кредитом, 123650,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 129, 80 грн. - заборгованість з комісії та 127066,51 грн. - пені.

Позивачем в підтвердження позовних вимог, долучено до матеріалів справи виписку по рахунку відповідача по тілу кредиту за період з 11.08.2006р. по 14.04.2015р. за кредитним договором №1/187 від 10.08.2006р., якою відображено рух коштів, зокрема, підтверджується надання кредитних коштів та їх часткове погашення, чим підтверджено обставини, на яких ґрунтується вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом. Доказів зворотнього суду не надано.

Крім того, на підставі п.п.4.2, 4.5. кредитного договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом в розмірі 123650,02 грн. та 129,80 грн. - винагороди за кредитне обслуговування (комісії) відповідно до розрахунку заборгованості за період 22.08.2006р. по 14.04.2015р. (в матеріалах справи).

Згідно п. 5.1 договору, за несвоєчасне виконання зобов'язання позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 123561,69 грн. з 22.08.2006р. по 14.04.2015р., відповідно до розрахунку позовних вимог ( в матеріалах справи).

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 5.4. кредитного договору встановлено інший порядок нарахування пені, ніж встановлено законом, а саме, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п.5.1, 5.2, 5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане позичальником.

Враховуючи порядок нарахування пені передбачений п.5.4. договору, а саме нарахування в межах трирічного строку з дня коли зобов'язання мало бути виконане відповідачем, суд здійснивши перерахунок дійшов висновку про задоволення пені за період з 20.02.2009р.-20.02.2012р. за неповернення суми кредиту в розмірі 39925,59 грн.; пені за несвоєчасну сплату відповідачем комісії за період з 27.07.2007р. по 27.07.2010р. в розмірі 54,08 грн.; пені за період з 26.09.2006р. по 26.09.2009р. за несвоєчасну сплату відповідачем відсотків в розмірі 1246,44 грн.

Відтак, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та винагороди (комісії), враховуючи положення п.5.1. та п.5.4. договору, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 41226,11 грн. пені.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитом в розмірі 76359,65 грн., 123650,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 129,80 грн. - заборгованість по комісії та 41226, 11 грн. - пені, яка станом на день розгляду справи не погашена та підлягає стягненню.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобов'язань, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 256, 259, 509, 526, 530, 599, 610, 612 1054 ЦК України, ст.ст. 193, 232 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 49, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Великополюхівське», Львівська область, Золочівський район, с. Великий Полюхів () на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 () - 76359,65 грн. - заборгованість за кредитом, 123650,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 129,80 грн. - заборгованість по комісії, 41226, 11 грн. - пені та 4827,00 грн. - судового збору.

3. В решті стягнення пені - відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 27.07.2015р.

Суддя Мороз Н.В.