ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 липня 2015 року Справа № 925/1386/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого, суддіОстапенка М.І.,
суддівГончарука П.А., Стратієнко Л.В.,
розглянувши касаційну скаргу приватного малого науково-інформаційного підприємства "Фактограф"
нарішення господарського суду Черкаської області від 10 вересня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2013 року
у справі№ 925/1386/13
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Каштан-Плюс"
доприватного малого науково-інформаційного підприємства "Фактограф"
простягнення 4 095,62 грн
ВСТАНОВИВ:

Приватне мале науково-інформаційне підприємство "Фактограф" повторно подало касаційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 10 вересня 2013 року.

Відповідно статті 107 ГПК України у касаційному порядку судові акти місцевих господарських судів можуть бути оскаржені лише після їх перегляду апеляційним господарським судом.

З огляду на те, що у даному випадку оскаржується рішення місцевого господарського суду, яке не було предметом перегляду суду апеляційної інстанції, то на підставі статті 107 ГПК України у прийнятті вказаної касаційної скарги у цій частині необхідно відмовити.

Також відповідач подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2013 року та просив відновити пропущеного строку для її подання.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У зв'язку із тим, що відповідачем не було доведено, що пропуск строку на касаційне оскарження вказаного судового акту стався з поважних причин, то колегія судів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та відновлення пропущеного строку.

До касаційної скарги також не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвали господарського суду судовий збір сплачується у розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати (підпункт 8 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

У зв'язку із тим, що відповідач просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду, то при подачі касаційної скарги мав сплатити 609,00 грн. судового збору, проте, як вбачається із матеріалів касаційної скарги, відповідач вказану суму судового збору не сплатив.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу малого науково-інформаційного підприємства "Фактограф" на те, що ухвалою Вищого господарського суду України від 03 лютого 2014 року йому було уже повернуто касаційну скаргу на підставі на п. 4 ст. 1113 ГПК України та роз'яснено, що судові акти місцевих господарських судів можуть бути оскаржені лише після їх перегляду їх в апеляційним господарським судом, однак звертаючись повторно з касаційною скаргою відповідач вимог вказаної ухвали суду не виконав.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Керуючись ст. 107, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити приватному малому науково-інформаційному підприємству "Фактограф" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 10 вересня 2013 року.

2 .Клопотання про відновлення пропущеного строку відхилити.

3. Касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2013 року у справі № 925/1386/13 повернути приватному малому науково-інформаційному підприємству "Фактограф".

Головуючий, суддя М. Остапенко
Суддя П. Гончарук
Суддя Л.Стратієнко