РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015Справа №910/15908/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

про стягнення 45 080,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кобець Р.Ю. за довіреністю № ГН-14-Ю від 02.01.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.06.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (відповідач) про стягнення 45 080,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 023870 від 19.08.2011 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер АА 5351 ІС, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Foton BJ», реєстраційний номер ВС 6218 СА, яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/6840618), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15908/15 та призначено розгляд справи на 27.07.2015 о 10:30 год.

07.07.2015 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/18879 від 03.07.2015 з інформацією про страхове покриття за полісом № АВ/6840618.

17.07.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, у зв'язку з відпусткою представника. Зазначеним клопотанням позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд розглянути справу за наявними у справі документами та просив долучити до матеріалів справи копію письмового підтвердження про відсутність аналогічного спору; копію наказу № 65-О від 01.2015.

В судове засідання, призначене на 27.07.2015, представник відповідача з'явився.

В судове засідання, призначене на 27.07.2015, представник позивача не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 17.07.2015 через відділ діловодства суду клопотання про розгнляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 27.07.2015, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначеним відзивом відповідач також повідомив суд про те, що 01.07.2015 ним прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 43 830,00 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 7447 від 01.07.2015 на суму 43 830,00 грн. В якості додатків до відзиву відповідач надав суду копію полісу № АВ/6840618 та копію платіжного доручення № 7447 від 01.07.2015. Відзив разом з доданими до нього документами залучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання позивача, подане 17.07.2015 через відділ діловодства суду, про розгляд справи без участі представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 27.07.2015 без участі представника позивача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

В судовому засіданні, призначеному на 27.07.2015, представник відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 27.07.2015 в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 27.07.2015, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.08.2011 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Сластіоном Олегом Дмитровичем (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 023870 (надалі -договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «Porsche Cayenne», реєстраційний номер АА 5351 ІС. Строк дії договору страхування визначений з 00:00 год. до 24:00 год. 19.08.2012.

12.07.2012 в місті Львові на вулиці Городоцькій сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер АА 5351 ІС, під керуванням Сластіонової Ірини Зіновіївни та автомобіля «Foton BJ», реєстраційний номер ВС 6218 СА, яким керував Яртись Василь Ростиславович. Наведене підтверджується довідкою № 9035554 про дорожньо-транспортну пригоду ВДАІ Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області від 27.07.2012.

ДТП сталася в результаті порушення Яртись Василем Ростиславовичем п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Личаківського районного суду міста Львова від 07.11.2012 у справі № 3/1312/1219/12, відповідно до якої Яртись Василя Ростиславовича визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі, у зв'язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

Загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер АА 5351 ІС, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до звіту № П-00936 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу, що складений 19.07.2012, оцінювачем Чазовим О.В., становить 101 740,67 грн. (надалі - звіт № П-00936 про оцінку від 19.07.2012).

За страховим випадком (ДТП) згідно складених страхових актів № UA021/L01/01 від 04.09.2012, № UA021/L01/02 від 31.10.2012 по договору страхування та розрахунків страхового відшкодування до них, було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 46 080,00 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжними дорученнями № 5605 від 05.09.2012 та № 7157 від 01.11.2012.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на 12.07.2012) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 12.07.2012) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю, в межах фактичних витрат страховика та витрат, пов'язаних з евакуацією транспортних засобів.

Відповідач на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 надав копію полісу № АВ/6840618. Матеріали справи також містять відомості по зазначеному полісу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, надані на запит суду, та надані позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до полісу № АВ/6840618 встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Страхова компані «ВУСО» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено Суховія Дмитра Івновича, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 50 000,00 грн., франшиза - в сумі 1000,00 грн., строк дії даного полісу з 00:00 год. 01.04.2012 до 31.12.2012.

По матеріалам справи судом встановлено, що Яртись Василь Ростиславович керував автомобілем «Foton BJ», реєстраційний номер ВС 6218 СА, на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АВ/6840618, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обов'язкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За встановлених обставин, до виплати зі страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 45 080,00 грн., оскільки франшиза за полісом № АВ/6840618 дорівнює 1000,00 грн.

Так, до виплати зі страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, була належна сума в розмірі 45 080,00 грн. (46 080,00 грн. (сума матеріального збитку підтверджена звітом № П-00936 про оцінку від 19.07.2012, страховими актами № UA021/L01/01 від 04.09.2012, № UA021/L01/02 від 31.10.2012 по договору страхування та розрахунків страхового відшкодування до них, платіжними дорученнями № 5605 від 05.09.2012, № 7157 від 01.11.2012) - 1000,00 грн. (франшиза за полісом № Ав/6840618)).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи, зокрема, копією заяви № 922/2012-06/ИР від 06.04.2014 про страхове відшкодування (в порядку регресу) підтверджено, що позивач звертався з претензією до відповідач, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (копії претензії та повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Матеріали справи містять відзив відповідача, поданий 27.07.2015 в судовому засіданні, відповідно до якого відповідач повідомив суд про те, що 01.07.2015 ним прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 43 830,00 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 7447 від 01.07.2015 на суму 43 830,00 грн. (копія платіжного доручення наявна в матеріалах справи). Отже, відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування після звернення позивача з позовом.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 43830,00 грн., підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

В основу заперечень відповідача, викладених у відзиві, покладено твердження про те, що позивач неправомірно включив до заявленої суми розмір суми оплати послуг евакуатора, який складає 1 250,00 грн.

Дослідивши матеріали спраи, суд прийшов до висновку про відхилення доводів відповідача про необхідність зменшення страхового відшкодування на суму витрат, пов'язаних з евакуацією транспортного засобу, оскільки, відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 12.07.2012) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана, в тому числі з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, в іншій частині позов по стягненню залишку суми матеріального збитку в сумі 1 250,00 грн. (45 080,00 грн. (сума матеріального збитку, заявлена в позивачем в позові) - 43 380,00 грн. (сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем)) підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі № 910/15908/15 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суми страхового відшкодування в розмірі 43 830,00 грн., у зв'язку з відсутністю предмету спору.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ідентифікаційний код 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Артема, 40; ідентифікаційний код 20782312) 1 250,00 грн. (одну тисячу двісті п'ятдесят гривень 00 коп.) страхового відшкодування, 1 827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

4. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.07.2015

Суддя Гумега О.В.