ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Справа № 910/23619/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна В.Е.,
суддівЧернова Є.В.,
Цвігун В.Л.,
розглянув касаційну скаргу
ТОВ "Торговий дім "Київгазенерго"
на постановувід 18.05.2015 р. Київського апеляційного господарського суду
у справі№910/23619/14 господарського суду м. Києва
за позовомТОВ "Торговий дім "Київгазенерго"
доПАТ "Укрнафта"
провизнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу
за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Дубчака С.Є., дов. від 30.03.2015 №10-237;

ВСТАНОВИВ:

До Вищого господарського суду України надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що повноважний представник ТОВ "Торговий дім "Київгазенерго" зайнятий в іншому судовому засіданні.

Розглядаючи клопотання колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на таке.

Приписами ст.77 ГПК України врегульовано, що господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. На стадії касаційного провадження суд на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст.1117 ГПК України). Колегія суддів також враховує, що правові позиції сторін щодо спору неодноразово викладені у їх поясненнях, заявах, клопотаннях (т.1, арк. 5-42,138-140). Позиція ТОВ "Торговий дім "Київгазенерго" щодо правильності застосування судами норм права викладена у касаційній скарзі, а представником відповідача - зауважена у судовому засіданні. Також, представник відповідача наголосив на тому, що вказане клопотання було подане позивачем виключно з метою затягування судового вирішення спору відтак, він просив клопотання про відкладення розгляду справи відхилити. За викладеного вище, а також враховуючи, що явка сторін у судове засідання не визнавалася обов'язковою, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2014 (суддя М. Лиськов), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 (судді А. Мальченко, В. Суховий, Г. Жук) в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу від 10.07.2013 №5/35-Г відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями, ТОВ "Торговий дім "Київгазенерго" - позивач у справі, - звернулося із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2014, постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вважає, що судами неправильно застосовано ч.1 ст. 92, ч. 2 ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 238 ЦК України.

Ухвала Вищого господарського суду України від 15.07.2015 про призначення касаційної скарги до розгляду на 28.07.2015 повернена поштою у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

24.12.1997 між Підприємством "Полтаванафтогаз" та Моментум Енерджі Інтернешнл Інк. було укладено договір № 999/97 про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки Андріяшівського газоконденсатного родовища (надалі - договір про спільну діяльність).

25.12.1997 учасниками договору № 999/97 були укладені та підписані Додатки №1, №2 та №3 до договору стосовно розміру внесків учасників у спільну інвестиційну діяльність, визначення основних термінів та дати набуття чинності цим договором.

Згідно частин 15.1., 15.2., 15.3. статті 15 договору про спільну інвестиційну діяльність ведення спільних справ щодо виконання умов договору, організації і керівництва роботами, представництво перед третіми особами доручається Управляючому, який наділяється відповідними повноваженнями. Права і обов'язки управляючого визначаються в довіреності на ведення спільних справ, яка оформлюється відповідно до статей 431 та 66 Цивільного кодексу України і підписується іншими учасниками. Тільки Управляючий може укладати договори, пов'язані з забезпеченням спільної інвестиційної діяльності. Укладені Управляючим договори створюють права і обов'язки для інших Учасників у відповідності з існуючою довіреністю.

У відповідності до частини 16.1 статті 16 цього договору для прийняття рішень щодо здійснення спільної інвестиційної діяльності створюється Комітет з Управління, який складається з 6 (шести) членів.

24.02.2012 відбулось засідання Комітету з Управління спільною інвестиційною діяльністю по Договору №999/97 від 24.12.1997, оформлене протоколом №8/2012, на якому було вирішено призначити Головою Комітету з Управління спільною інвестиційною діяльністю №999/97 Пустоварова В.М.

10.07.2013 між учасниками договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 в особі начальника Нафтогазовидобувного Управління "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта", Уповноваженого за договором про спільну інвестиційну і виробничу діяльність Наслєднікова Сергія Валерійовича, який діє на підставі довіреності ПАТ "Укрнафта" № юр-784/д від 13.12.2012 та довіреності компанії "Моментум Ентерпрайзис (Істерн Юроп) Лтд" б/н від 08.01.2013 (в тексті договору - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Київгазенерго" в особі директора Якимащенко Романа Юрійовича, який діє на підставі Статуту (в тексті договору - покупець) був укладений договір №5/35-Г про купівлю-продаж природного газу (надалі - договір купівлі-продажу) за умовами якого продавець, який є власником газу, зобов'язується передати покупцеві, а покупець зобов'язується оплатити та прийняти відповідно до умов даного договору газ товарний-горючий природний для промислового та комунально-побутового призначення (пункт 1.1. договору).

Згідно пункту 3.2. договору передача газу від продавця до покупця оформляється актом приймання-передачі газу. Акт приймання-передачі складається у двох примірниках (по одному для кожної зі сторін) 31 серпня 2013 року.

За умовами пункту 3.3 договору право власності на переданий газ від продавця до покупця переходить з моменту підписання Акту приймання-передачі газу, але не раніше дати здійснення покупцем повної оплати загальної вартості газу.

З дати підписання Акту приймання-передачі газу продавцем та покупцем зобов'язання продавця по передачі (поставці) газу вважаються виконаними.

До договору купівлі-продажу №5/35-Г сторонами було підписано додаткову угоду №1 від 30.08.2013, відповідно до якої останніми було змінено предмет договору, ціну газу та загальну суму договору (а.с.72).

На виконання умов договору відповідач передав позивачеві, а позивач прийняв природний газ в обсязі 14 млн. 300 тис. м3 на загальну суму 57 200 286,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі газу від 31.08.2013, підписаним та скріпленим печатками підприємств (а.с.73).

Позивач провів часткову оплату отриманого за договором природного газу, перерахувавши на користь ПАТ "Укрнафта" 26 507 280 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 04.02.2014 №28 (а.с.74).

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Торговий дім "Київгазенерго" посилалося на невідповідність договору вимогам частин 2, 4 статті 203 Цивільного кодексу України, зазначаючи, що спірний договір укладено особою, яка не мала необхідного обсягу повноважень на його вчинення, оскільки останній підписано без належного погодження ПАТ "Укрнафта". А крім того, сторонами не було дотримано форми вчинення правочину, оскільки такий містить факсимільне відтворення підпису Наслєднікова С.В., яким підписано договір від імені учасників договору про спільну діяльність, що суперечить положенням частини 3 статті 207 Цивільного кодексу України.

Судами встановлено, що договір від імені учасників договору про спільну діяльність підписаний Наслєдніковим С.В., який діяв на підставі довіреності від 13.12.2012 №юр-784/д, виданої йому ПАТ "Укрнафта" в особі виконуючого обов'язки Голови Правління ПАТ "Укрнафта" Пустоварова В.М., який, у свою чергу, діяв на підставі Статуту та наказу ПАТ "Укрнафта" №402-к від 10.12.2012 (а.с. 65).

Вищезгаданою довіреністю Наслєднікова С.В. уповноважено, зокрема, укладати від імені товариства будь-які договори (угоди), в тому числі на придбання матеріально-технічних ресурсів та енергоносіїв для потреб спільної інвестиційної діяльності, на реалізацію спільно виробленої продукції, а також на послуги та підрядні роботи, за умови попереднього письмового їх погодження Товариством або уповноваженою ним особою, виконувати інші дії, що будуть необхідні для виконання договорів.

Отже, право Наслєднікова С.В. на укладення правочинів в рамках спільної інвестиційної діяльності було обмежено шляхом встановлення обов'язкового попереднього письмового погодження ПАТ "Украфта".

Судами також встановлено, що оспорюваний позивачем договір був погоджений заступником Голови Правління - виконавчим директором ПАТ "Укрнафта" Пустоваровим В.М., який діяв на підставі довіреності від 19.12.2012 №юр-851/д, виданої йому виконуючим обов'язки Голови Правління ПАТ "Укрнафта" Кущем О.Є., яка надає повноваження укладати, підписувати, затверджувати, у тому числі, договори купівлі-продажу (поставки) товарів (робіт, послуг) (а.с. 66).

Згідно відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 10.07.2012 Пустоварову В.М. надані повноваження представляти інтереси ПАТ "Укрнафта" на час відсутності Голови правління.

Суди дійшли висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки на момент підписання договору від 10.07.2013 представник відповідача був наділений необхідним обсягом дієздатності для підписання договору.

Переглядаючи оскаржувані судові акти у касаційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Приписами ст. 92 ЦК України врегульовано, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Пленумом Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" п.3.4 роз'яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Судами встановлено, що підписуючи оскаржуваний договір Наслєдніков С.В. діяв на підставі довіреності від 13.12.2012 №юр-784/д. В подальшому, його дії, як того вимагає довіреність від 13.12.2012 №юр-784/д, були погоджені заступником Голови Правління - виконавчим директором ПАТ "Укрнафта" Пустоваровим В.М., який діяв на підставі довіреності від 19.12.2012 №юр-851/д, виданої йому виконуючим обов'язки Голови Правління ПАТ "Укрнафта" Кущем О.Є., яка надає повноваження укладати, підписувати, затверджувати, у тому числі, договори купівлі-продажу (поставки) товарів (робіт, послуг) (а.с. 66).

Крім того, договір від 10.07.2013 був схвалений сторонами у справі - до договору купівлі-продажу №5/35-Г сторонами було підписано додаткову угоду №1 від 30.08.2013, акт приймання-передачі газу від 31.08.2013. Позивач провів часткову оплату отриманого за договором природного газу.

За встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що підстави для визнання оскаржуваного договору купівлі-продажу природного газу від 10.07.2013 з підстав, заявлених позивачем - відсутні. Доводи скаржника про відсутність повноважень передбачають переоцінку досліджених судами попередніх інстанцій доказів у справі, що відповідно до ст. 1117 ГПК України виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції. Не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про неправильне застосування судами ч.1 ст. 92, ч. 2 ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 238 ЦК України. Справа розглянута судами з дотриманням вимог процесуального законодавства та з правильним застосуванням норм матеріального права. Підстави для скасування оскаржуваних рішень та для прийняття нового рішення у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, - Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Торговий дім "Київгазенерго" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2014, постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 у справі №910/23619/14 - без змін.

Головуючий, суддяВ. Овечкін

Судді:Є. Чернов

В. Цвігун