ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Справа № 910/390/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І. (доповідача),

Кота О.В.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу Товариства з обмеженою

відповідальністю "Украгро Лімітед"

на постанову Київського апеляційного господарського

суду від 22.04.2015 року

у справі № 910/390/15-г

господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою

відповідальністю "Украгро Лімітед"

про визнання кредиторських вимог та

включення їх до проміжного

ліквідаційного балансу

за участю представників:

позивача - не з"явились

відповідача - Величко Д.В.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" про визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

11.03.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до розгляду господарським судом міста Києва справ № 910/14891/13 та № 910/14888/13.

Ухвалою місцевого суду від 11.03.2013 року (суддя Чинчин О.В.) на підставі статті 79 ГПК України провадження у даній справі зупинено до розгляду господарським судом міста Києва справ № 910/14891/13 та №910/14888/13 та зобов"язано сторін повідомити суд про результати розгляду цих справ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року (судді: Кропивна Л.В., Баранець О.М., Пашкіна С.А.) скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року у справі № 910/390/15-г, а справу передано до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Не погодившись з постановою апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про її скасування, у зв"язку з порушенням апеляційною інстанцією норм процесуального права, та залишення в силі ухвали місцевого господарського суду від 11.03.2015 року.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні доводи касаційної скарги та правильність застосування господарськими судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є кредитором за генеральною кредитною угодою № 101/14/209 від 16.11.2007р. (із змінами та доповненнями, внесених додатковою угодою № 010/14/209/7 від 10.11.2009р.), а Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" відповідно до договору іпотеки № 010/14/03/486 від 28.05.2008р. виступає іпотекодавцем (майновим поручителем) за виконання боржниками (Товариством з обмеженою відповідальністю "Боско", Товариством з обмеженою відповідальністю "Віто-Фарм", Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Укрфарм", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніка Холдинг Інвест", Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфафарм", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма КФК") своїх обов'язків за цією ж генеральною кредитною угодою.

Предметом позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" у даній справі є визнання грошових вимог банку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед", як майнового поручителя за договором іпотеки № 010/14/03/486 від 28.05.2008р., внаслідок припинення юридичною особою господарської діяльності.

Водночас, предметом позову у справі господарського суду міста Києва №910/14891/13 є стягнення солідарно заборгованості з ТОВ "Боско", ТОВ "Віто-Фарм", ТОВ "Виробниче об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Ніка Холдинг Інвест", ТОВ "Альфафарм" та ТОВ "Фармацевтична фірма КФК" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором № 010/14/227 від 29.11.2007 року, укладеним на виконання генеральної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007р.

Також предметом позову у справі господарського суду міста Києва №910/14888/13 є стягнення солідарно заборгованості з ТОВ "Боско", ТОВ "Віто-Фарм", ТОВ "Виробниче об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Ніка Холдинг Інвест", ТОВ "Альфафарм" та ТОВ "Фармацевтична фірма КФК" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором № 010/14/245/1 від 18.12.2007 року, укладеним на виконання генеральної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007 року.

Відтак, відповідач вважає, що вирішення спору у справах господарського суду міста Києва № 910/14891/13 та № 910/14888/13 має істотне значення при розгляді даної справи, оскільки можливо буде встановлено безпідставність кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про включення їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед", який є майновим поручителем за договором іпотеки № 010/14/03/486 від 28.05.2008р., укладеним в забезпечення виконання генеральної кредитної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007 р.

Зупиняючи провадження у даній справі, місцевий господарський суд виходив з неможливості розгляду даної справи до вирішення питання щодо стягнення з ТОВ "Боско", ТОВ "Віто-Фарм", ТОВ "Виробниче об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Ніка Холдинг Інвест", ТОВ "Альфафарм" та ТОВ "Фармацевтична фірма КФК" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитними договорами №010/14/227 від 29.11.2007 року та № 010/14/245/1 від 18.12.2007 року, укладеними на виконання генеральної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007 року, поручителем за якими є Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" на підставі договору іпотеки № 010/14/03/486 від 28.05.2008р., і має розглядатись у порядку їх черговості.

При цьому, суд першої інстанції послався на приписи статті 79 ГПК України, згідно якої господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вірно вказав на помилковість висновку суду щодо зупинення провадження у даній справі, оскільки розгляд господарським судом міста Києва справ №910/14891/13 та № 910/14888/13 про стягнення з ТОВ "Боско", ТОВ "Віто-Фарм", ТОВ "Виробниче об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Ніка Холдинг Інвест", ТОВ "Альфафарм" та ТОВ "Фармацевтична фірма КФК" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитними договорами № 010/14/245/1 від 18.12.2007 року та № 010/14/227 від 29.11.2007 року, укладеними на виконання генеральної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007 року, безпосередньо не може вплинути на оцінку доказів у даній справі, предметом спору у якій є визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед", як поручителя за договором іпотеки № 010/14/03/486 від 28.05.2008р., укладеним в забезпечення виконання генеральної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007 року.

Також суд апеляційної інстанції правильно зауважив, що, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд не обґрунтував, які мають бути встановлені обставини, що впливають чи можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у даній справі, в тому числі і факти, що мають преюдиційне значення для даної справи.

Крім того, апеляційною інстанцією правильно зазначено про те, що зупиняючи провадження у справі внаслідок необхідності отримання результатів розгляду заявлених кредиторських вимог в межах справи до боржників, місцевий господарський суд не врахував, що майновий поручитель і боржник за основним зобов'язанням є солідарними боржниками. При цьому, майновий поручитель має право висунути проти вимог кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також і у тому разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 Цивільного кодексу України).

В пункті п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що "Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.".

Таким чином, вирішення питання щодо обгрунтованості позовних вимог банку у справах господарського суду міста Києва № 910/14891/13 та №910/14888/13 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №010/14/245/1 від 18.12.2007 року та № 010/14/227 від 29.11.2007 року, укладеними на виконання генеральної угоди № 101/14/209 від 16.11.2007 року, між ТОВ "Боско", ТОВ "Віто-Фарм", ТОВ "Виробниче об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Ніка Холдинг Інвест", ТОВ "Альфафарм", ТОВ "Фармацевтична фірма КФК" та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", не впливає на вирішення питання про включення кредиторських вимог банку, поручителем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" за договором іпотеки, до проміжного ліквідаційного балансу.

З огляду на викладене, постанова апеляційного господарського суду відповідає нормам господарського процесуального законодавства і підстав для її скасування, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро Лімітед" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року у справі № 910/390/15-г залишити без змін.

Головуючий суддяН.Г. Дунаєвська
СуддіН.І. Мележик
О.В. Кот