донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.07.2015 справа №908/1833/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Марченко О.А. Колядко Т.М., Радіонова О.О. Не з'явився Не з'явився
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика №105", м.Селидове, смт. Цукурине, Донецька область
на рішення господарського суду Запорізької області
відвід 08.06.2015 р. (повний текст підписано 15.06.2015 р.)
у справі№ 908/1833/15-г (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовом доДержавного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика №105", м. Селидове, смт. Цукурине, Донецька область
простягнення 108760,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (далі - Позивач) звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика №105" (далі - Відповідач) 108 760 грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 52598539 масу вантажу, відправленого зі станції Цукуріха Донецької залізниці на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, у вагонах № 64728348 та № 60429719, вантаж - вугілля кам'яне, не поіменоване в алфавіті.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі № 908/1833/15-г позовні вимоги було задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що Відповідачем була невірно зазначена маса вантажу в залізничній накладній № 52598539 у вагонах № 64728348 та № 60429719 і він ніяким чином не спростував належними доказами факту невідповідності маси вантажу у вагонах.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі № 908/1833/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким зменшити відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції не з'ясував чи були підстави у Позивача на нарахування та стягнення штрафних санкцій з Відповідача на підставі статтей 24, 118, 122 Статуту залізниць України. Також апелянт вважає, що були відсутні підстави для проведення залізницею перевірки маси вантажу, а рішення суду першої інстанції було прийняте з порушенням таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність, розумність та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.07.2015 р. було відновлено пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги Відповідачу та порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 28.07.2015 р.

Сторони не скористалися наданим їм правом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та не з'явилися в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, про час, місце і дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами з огляду на те, що нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статей 44, 81-1 Господарського процесуального кодексу України була здійснена фіксація судового процесу технічними засобами та складено протокол.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає рішення суду першої інстанції винесеним з дотриманням встановлених до нього вимог, відтак - законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що у вересні 2014 року зі станції Цукуріха Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика № 105" згідно залізничної накладної № 52598539 від 23.09.2014 р. відправило вантаж у вагонах № 64728348 та № 60429719 на адресу Бурштинської ТЕС ПАТ "ДТЕК ЗАПАДЕНЕРГО" на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, вантаж - вугілля кам'яне, не поіменоване в алфавіті.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

Актом загальної форми від 25.09.2014 р. засвідчено, що при контрольному зважуванні вагонів на справних вагонних 150-тонних електротензомеричних вагах (держповірка 17.10.2013 р.) виявилось у вагоні № 64728348 вага брутто - 92950 кг, тара по документу - 22100 кг, нетто - 70850 кг, що більше, ніж по документу та більше за вантажопідйомність вагону на 1850 кг. У вагоні № 60429719 вага брутто - 95800 кг, тара по документу -23600 кг, нетто - 72200 кг, що більше, ніж по документу та більше за вантажопідйомність вагону на 2200 кг. Вагони затримані з 25.09.2014 р.

Для засвідчення даного факту був складений комерційний акт від 25.09.2014 р. РА №004805/476/124, в якому зазначено, що вантаж прибув у відкритому рухомому складі, завантаження в обох вагонах рівномірне на рівні бортів із застосуванням катка. Вагони без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох боків закриті. Протікання вантажу немає. В технічному відношенні вагони справні. При повторному зважуванні вагонів маса підтвердилась.

На підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу Позивачем на Відповідача нарахований штраф у розмірі п'ятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення з двох вагонів в сумі 108 760 грн.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.5 ст. 307 Господарсього кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить ст. 909 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Статут залізниць України визначає права, обов'язки і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Як зазначено в ст. 6 Статуту, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 24.11.2000 р. за № 863/5084 (далі - Правила №863/5084 від 24.11.2000 р.), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюється вантажовідправником. Маса вантажу згідно зі ст. 37 Статуту та п.5 "Правила приймання вантажів до перевезення", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644, визначається відправником.

Відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що "маса вантажу визначена відправником" заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 24.11.2000 р. За № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність зазначених відомостей до вищезгаданої накладної підтвердив представник Відповідача Покинтелиця Наталія Федорівна.

Відповідно до п. 11 "Правил приймання вантажів до перевезення", затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. за № 466, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування. Тобто відповідач мав можливість і зобов'язаний був запобігти подібних порушень і провадити чітке зважування та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно маси вантажу.

Згідно з п. п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 р. за №442, та інших нормативно - правових актів. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Зважування вантажу, згідно з накладною №52598539 , здійснювалося Відповідачем на вагонних вагах (150 т.). У комерційному акті від 25.09.2014 р. РА №004805/476/124 зазначено, що переважування було здійснено на справних вагонних електронно-тонзомеричних 150-тонних вагах, які пройшли держповірку. Тобто, переважування вантажу під час перевезення на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведене таким самим способом, як і при завантаженні вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для накладення на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту.

У відповідності до ст. ст. 118, 122 Статуту штраф за неправильно зазначену масу вантажу складає п'ятикратний розмір провізної плати.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин : а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Відповідно до Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 22.05.2002 р. в редакції від 29.09.2008 р. № 04-5/225 у застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Доводи апелянта, які ґрунтуються на ст. 52 Статуту залізниць України на рахунок того, що у залізниці були відсутні підстави для проведення перевірки маси вантажу є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України вказані конкретні випадки в яких залізниця саме зобов'язана здійснити перевірку маси вантажу.

В свою чергу, як зазначено вище, згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

За таких обставин, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок місцевого суду щодо правомірності вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав стверджувати, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України як підстави для скасування рішення, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика №105",- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі № 908/1833/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 28.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписано 31.07.2015 р.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Колядко Т.М.

Радіонова О.О.