РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №910/7661/15-г
За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Санітарно-епідеміологічної станції Шевченківського району міста Києватреті особи Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління санітарно-епідеміологічної служби України у м. Києві

про стягнення 25031,35 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Цимбаліст В.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Чумак С.П. - представник за довіреністю;

від третьої особи-1: Круть В.О. - представник за довіреністю;

від третьої особи-2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року КП «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до Господарського суду м. Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 671 від 11.09.2012 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду в частині своєчасної сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства по наданню нежитлового приміщення у користування, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 25031,35 грн.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача 3,60 грн. заборгованості по орендній платі за 2013-2015 роки, 17405,28 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства, 235,44 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 2513,68 грн. пені, 599,39 грн. 3% річних, 4273,96 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 30.03.2015 Господарського суду м. Києва (суддя Пригунова А.Б.) порушено провадження у справі № 910/7661/15-г, справу призначено до розгляду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду м. Києва № 04-23/522 від 26.05.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи в зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя суддею Пригуновою А.Б.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа № 910/7661/15-г надійшла на розгляд судді Маринченка Я.В. та прийнята ним до свого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що на підставі наказу МОЗ № 176-о від 21.09.2012 «Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України» Санітарно-епідеміологічна станція Шевченківського району міста Києва була ліквідована (повідомлення у випуску газети «Хрещатик» від 17.10.2012), внаслідок чого, на думку відповідача, зобов'язання за спірним договором між сторонами є припиненими. Спірним приміщенням з 2013 року користується Головне управління санітарно-епідеміологічної служби України у м. Києві, яке прийняло вказане приміщення у відповідача в ході ліквідації Санепідемстанції.

Крім того, представник відповідача зазначив, що 03.12.2012 між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 4 до договору № 671 від 11.09.2012, за умовами якої між сторонами погоджена очікувана сума компенсації витрат підприємства по наданню нежитлового приміщення в орендне користування до 31.12.2012. У подальшому відповідач у повному обсязі компенсував зазначені витрати за листопад-грудень 2012 року, що підтверджується актами надання послуг по компенсації витрат підприємства по наданню нежитлового приміщення в орендне користування за листопад та грудень 2012 року та платіжними дорученнями № 421 від 03.12.2012, № 428 від 03.12.2012. Відтак, за твердженням представника відповідача, заборгованість за договором погашена відповідачем у повному обсязі та не могла виникнути у подальшому в зв'язку з припиненням господарської діяльності останнього.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Третя особа-2 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про час і місце його проведення повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи-2 за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2012 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), Санітарно-епідеміологічною станцією Шевченківського району м. Києва (далі - відповідач, орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - підприємство, позивач) укладено договір № 671 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п. 1.1., 2.1 договору, орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» та протоколу засідання Постійної комісії Київської міської ради з питань власності № 124 від 01.08.2012, передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, за адресою: б. Шевченка, буд. 1-А, загальною площею 201,70 кв.м, у т.ч. на 1 поверсі - 3,00 кв.м., на 2 поверсі - 195,00 кв.м., у підвалі - 3,70 кв.м.

Згідно з п. 2.4 договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва і знаходиться на балансі підприємства.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3, 3.6 договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує на рахунок підприємства орендну плату, компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та компенсацію витрат підприємства, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди позивачу.

Відповідно до п.п. 3.7, 4.2 договору, відповідач, незалежно від наслідків господарської діяльності, зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства (щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця).

Пунктом 9.1 договору визначено, що строк його дії встановлено з 01.04.2012 по 29.03.2015.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови договору та передав в оренду відповідачеві нежилі приміщення загальною площею 201,70 кв.м. у будинку № 1-А по бульвару Шевченка у м. Києві, про що свідчить акт приймання-передачі нерухомого майна від 11.09.2012.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання за договором в частині своєчасного внесення орендної плати, платежів з компенсації витрат підприємства та компенсації витрат за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, виконує неналежним чином.

Так, заборгованість по орендній платі за 2013-2015 роки складає 3,60 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства за період з січня 2013 року по березень 2015 року складає 17405,28 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з січня 2013 року по березень 2015 року складає 235,44 грн.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 6.5 Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011, крім орендної плати орендар сплачує: податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України; компенсацію витрат підприємств за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та зазначеним підприємством або відповідними особами, що надають такі послуги; послуги страховика.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення вказаних сум підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, п. 6.2 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума інфляційних втрат за період з січня 2013 року по березень 2015 року складає 4273,96 грн., сума 3 % річних за вказаний період складає 599,39 грн., сума пені за вказаний період складає 2513,68 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно заперечень відповідача щодо відсутності у нього зобов'язань за договором оренди в зв'язку з припиненням господарської діяльності, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Частиною 4 ст. 91 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманої судом шляхом надсилання безкоштовного запиту на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), станом на 23.07.2015 Санітарно-епідеміологічна станція Шевченківського району міста Києва (ідентифікаційний код юридичної особи - 05496980) перебуває в процесі припинення, однак відомостей про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи немає.

Відтак, твердження відповідача щодо припинення зобов'язань за договором № 671 від 11.09.2012 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду, є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються.

Щодо твердження відповідача про погашення ним заборгованості за договором за листопад - грудень 2012 року в частині компенсації витрат підприємства по наданню нежитлового приміщення в орендне користування, слід зазначити, що заборгованість за вказаний період не включена позивачем до меж заявлених позовних вимог, а відтак не потребує спростування відповідачем.

Також, відповідачем не надано доказів повернення орендованого приміщення орендодавцю чи передачі вказаного приміщення Головному управлінню санітарно-епідеміологічної служби України у м. Києві.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Санітарно-епідеміологічної станції Шевченківського району міста Києва (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 4; ідентифікаційний код 05496980) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500) 3 (три) грн. 60 коп. заборгованості по орендній платі, 17405 (сімнадцять тисяч чотириста п'ять) грн. 28 коп. заборгованості по компенсації витрат підприємства, 235 (двісті тридцять п'ять) грн. 44 коп. заборгованості по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 2513 (двi тисячi п'ятсот тринадцять) грн. 68 коп. пені, 599 (п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 39 коп. 3% річних, 4273 (чотири тисячi двісті сімдесят три) грн. 96 грн. інфляційних втрат та 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко