ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 року Справа № 904/9787/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Крутовських В.І. - доповідач,

суддів: Дмитренко Г.К., Орєшкіна Е.В.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: Каретна Є.В. представник, довіреність №53-02/9 від 31.10.2014 року;

від відповідача: Гайдукевич М.М. представник, довіреність №б/н від 09.01.2015 року

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 року у справі №904/9787/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика", м. Кривий Ріг

про стягнення 332 642,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 року у справі №904/9787/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Золотарьова Я.С., судді: Соловйова А.Є., Ярошенко В.І.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - 261 234,48 грн. штраф та 5 224,69 грн. судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення і відмовити у позовних вимогах повністю.

Скаржник вважає, що прийняте рішення не відповідає законодавству, прийняте при неповному з'ясуванні обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилається на те, що заявка від 21.01.2014 року №53-15/1837 підписана неналежною особою начальником ОМТС Крюк О.М., не скріплена печаткою підприємства. Особа Крюк О.М. не вказана у договорі як особа, яка уповноважена на підписання заявки. У листі-заявці було вказано, що покупець просив здійснити поставку за договором згідно специфікації №2 від 02.01.2013 року, але такої специфікації немає у додатках до договору, тобто позивач просив здійснити поставку за неіснуючою специфікацією. Зобов'язання Відповідача не могло бути виконано внаслідок прострочення кредитора (не надання належно оформленої заявки). Згідно частини 3 статті 220 Господарського кодексу України, частини 4 статті 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції всебічно, об'єктивно та в повному обсязі вивчено всі обставини справи та надано їм правову оцінку. Відповідно рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга є безпідставною.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року у справі №904/9787/14 прийнято та призначено апеляційну скаргу до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Крутовських В.І. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Дармін М.О..

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 25.05.2015 року, у зв'язку з виходом на роботу суддів Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є. - членів колегії суддів, справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Крутовських В.І. (доповідач), судді: Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є..

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 року прийнято справу №904/9787/14 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Крутовських В.І., суддів: Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є..

У судовому засіданні 26.05.2015 року оголошена перерва до 14.07.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 року продовжено строк розгляду справи до 10.08.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 27.07.2015 року, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Прокопенко А.Є. - члена колегії суддів, справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Крутовських В.І. (доповідач), судді: Дмитренко Г.К., Орєшкіна Е.В..

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 року прийнято справу №904/9787/14 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Крутовських В.І., суддів: Дмитренко Г.К., Орєшкіна Е.В..

У судовому засіданні 28.07.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, приймаючи до уваги наступне.

18.12.2013 року було укладено Договір поставки №1607 між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика" (Постачальник).

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що найменування, асортименти, кількість, комплектність товару обумовлюється сторонами у специфікації, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Базові умови поставки товару визначаються відповідно до умов Інкотермс (у редакції 2010) і закріплюються у специфікаціях (пункт 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що товар за даним договором поставляється у строки, зазначені у специфікаціях.

Сторони підписали специфікації №1 та №2, в яких сторони узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну і строки поставки товару.

Пунктом 4 вищезазначених специфікацій встановлено, що строк поставки товару: 4 квартал 2013 року - 2 квартал 2014 року, протягом 110 календарних днів з моменту направлення письмової заявки Покупцем, з правом дострокової поставки.

13.01.2014 року сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поставки №1607 від 18.12.2013 року, в якій сторони внесли зміну до специфікацій №1, 2, а саме зазначили, що загальна сума Договору за специфікаціями становить 1 306 172,40 грн..

У випадку доставки товарів на склад покупця, поставка товару може здійснюватись за письмовою заявкою покупця. Письмова заявка повинна містити: номер і дату заявки; назву й адресу постачальника; номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару; кількість одиниць по кожній асортиментній позиції товару; ціна за одиницю асортиментній позиції товару; загальна вартість товару; пункт доставки товару, із вказівкою точної адреси (пункту 3.3 Договору).

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що письмова заявка направляється Покупцем за допомогою поштового зв'язку на адресу Постачальника або за допомогою факсимільного зв'язку по номеру, зазначеному у реквізитах постачальника.

21.01.2014 року Позивачем було направлено Відповідачу заявку за №53-15/1837 на поставку товару на загальну суму 1 306 172,40 грн.. Перелік товару, вказаний у заявці відповідає переліку товару, визначеному специфікаціями №1 та №2.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що постачальник зобов'язаний не пізніше одного робочого дня, з моменту одержання заявки покупця, направити покупцеві письмове підтвердження одержання заявки за допомогою поштового зв'язку на адресу покупця або засобами факсимільного зв'язку по номеру, зазначеному у реквізитах покупця. У даному підтвердженні постачальник вказує: дату й номер заявки покупця; дату одержання заявки; дату поставки товару.

Відповідач надав Позивачу письмове підтвердження №27 від 22.01.2014 року, в якому зазначив, що заявка №53-15/1837 від 21.01.2014 року була отримана та в даний момент розглядається технічним відділом порядок виконання замовлення та про дату поставки буде повідомлено додатково.

Відповідачем 13.06.2014 року було направлено на адресу Позивача лист №212, в якому зазначив, що в силу форс-мажорних обставин, а саме невиконання договірних зобов'язань підприємствами-постачальниками, Відповідач не має можливості поставити товар відповідно до Договору.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної Покупцем передоплати, чи вартості товару, який не було поставлено Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов'язань за якою відбулося таке порушення.

Позивач здійснив купівлю обладнання у іншого постачальника - Публічного акціонерного товариства "Завод "Запоріжавтоматика" за цінами, які є вищими в порівнянні з цінами, які були визначені між Позивачем та Відповідачем, що підтверджується видатковими накладними, рахунками та платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно Позивачем понесено збитки у зв'язку з порушенням Відповідачем свого зобов'язання з Поставки товару у вигляді оплати різниці між вартістю товару, яка була визначена між Позивачем та Відповідачем та реально сплаченою на користь Публічного акціонерного товариства "Завод "Запоріжавтоматика" вартістю товару, а саме у розмірі 71 408,40 грн..

Відповідачем не сплачено Позивачу суму штрафу та збитків, що є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 193 Господарського процесуального кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повина вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

З пункту 4 специфікацій вбачається, що строк поставки товару є таким, що настав 12.05.2014 року, тобто через 110 днів з моменту направлення письмової заявки Позивачем.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної Покупцем передоплати, чи вартості товару, який не було поставлено Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов'язань за якою відбулося таке порушення.

Позивачем нараховано штраф у сумі 261 234,48 грн. за прострочення грошового зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача штрафу у розмірі 261 234,48 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просив стягнути з Відповідача збитки у сумі 71 408,00 грн..

Колегія суддів апеляційної інстанції вищезазначену вимогу Позивача не задовольняє оскільки відсутні правові підстави для стягнення штрафу з Відповідача так, як Позивач належними та допустимими доказами не довів причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

Частиною 2 статті 623 Цивільного кодексу України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Частиною 1 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Якщо б втрати Позивача відповідали вимогам статей 224, 225 Господарського кодексу України, ця сума не могла бути відшкодована у зв'язку з тим, що штрафні санкції, які передбачені Договором повністю покривають різницю у цінах, яку Позивач заявляє як збитки.

Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує факт отримання заявки.

Договором сторони не визначили за чиїм підписом повинна направлятися заявка.

Крім того, в листі про отримання заявки №27 від 22.01.2014 року Відповідач не зазначив недоліків оформлення заявки №53-15/1837 від 21.01.2014 року відповідно до пункту 3.3 Договору.

Відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів та вірно застосовані норми права, а доводи скаржника не спростовують законності прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Союзцветметавтоматика", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 року у справі №904/9787/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 року у справі №904/9787/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.08.2015 року.

Головуючий суддя В.І. Крутовських

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя Е.В. Орєшкіна