ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокуСправа № 912/2493/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Балика В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2493/15

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровоград, м. Кіровоград

про стягнення 10260,02 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Полонець О.А., довіреність від 08.08.2014 № 2091,

від відповідача - Ярова С.Л., довіреність від 22.06.2015 № 869.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровоград (надалі - КЕВ м. Кіровоград) грошових коштів у сумі 10260,02 грн, з яких 9284,92 грн інфляційних збитків, 975,09 грн 3% річних.

У судовому засіданні представник позивача участі не приймав, хоча позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 06.07.2015 поштового відправлення за № 687 (а.с. 32).

Відтак, господарський суд вважає позивача таким, що з власної ініціативи не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні.

Відповідач 28.07.2015 подав до господарського суду відзив на позовну заяву від 27.07.2015 № 1121, за змістом якого просить господарський суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків за період з 16.09.2014 по 06.11.2014.

Відповідач стверджує, що позивачем у справі № 912/1762/14 у розрахунку загальної суми 3% річних було допущено помилку на 1 копійку, відтак, господарським судом при прийнятті рішення у справі № 912/1762/14 було неправильно вказано розмір 3% річних: 1200,40 грн замість 1200,41 грн.

Відзив мотивовано тим, що КЕВ м. Кіровоград мав намір добровільно виконати рішення господарського суду від 04.08.2014 у справі № 912/1762/14, поряд з тим платіжні доручення про добровільну сплату боргу за даним рішенням повернуто ГУДКСУ в Кіровоградській області відповідачеві без виконання з огляду на невідповідність загальної суми боргу.

Таким чином, відповідач зміг добровільно виконати вказане судове рішення лише після звернення до господарського суду із заявою про виправлення описки у рішенні від 04.08.2014 та винесенням господарським судом такої ухвали.

Відтак, відповідач вказує, що затримка сплати заборгованості за рішенням від 04.08.2014 у справі № 912/1762/14 до 06.11.2014 сталась не з його вини, а тому не вбачає підстав для нарахування позивачем 3% річних та інфляційних збитків у період, коли відповідачем вчинялись дії, спрямовані на погашення заборгованості, при цьому неможливість здійснення проплати не залежала від відповідача.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників відповідача, господарський суд встановив наступні обставини справи.

18.10.2012 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та КЕВ м. Кіровоград (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 12/890-ТЕ-18 (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовуються Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Відповідно до пункту 2.1. Договору продавець передає покупцеві з 01.10.2012 по 31.12.2012 газ обсягом до 60,3 тис. куб.м.

Умовами Договору, а саме пунктом 6.1. сторони узгодили, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2012 і діє у частині поставки газу до 31.12.2012, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання умов Договору з жовтня по грудень 2012 року передано покупцю природний газ в обсязі 45,647 тис. куб.м на загальну суму 59761,04 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу:

- від 31.10.2012 за жовтень на суму 3858,20 грн;

- від 30.11.2012 за листопад на суму 23874,56 грн;

- від 31.12.2012 за грудень на суму 32028,28 грн.

Факт належного виконання Договору Продавцем не оспорюється Покупцем.

Розглядаючи позовні вимоги, господарський суд враховує положення статті 67 Господарського кодексу України, відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Нормами статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з приписами ст.ст. 655, 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання в частині своєчасної оплати отриманого природного газу позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення суми заборгованості за актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012 у розмірі 59761,04 грн.

Рішенням господарського суду від 04.08.2014 у справі № 912/1762/14 позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині стягнення з КЕВ м. Кіровоград заборгованості за поставлений природний газ згідно Договору за актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012 заборгованості у розмірі 59761,04 грн задоволено повністю.

Окрім того, вказаним рішенням з відповідача стягнуто також розмір 3% річних, нарахованих на суму боргу за кожним актом окремо по 14.04.2014 включно, а також інфляційні збитки за період з листопада 2012 року по березень 2014 року.

Матеріали справи (а.с. 22) свідчать, що відповідачем фактично погашено суму основного боргу у розмірі 59761,04 грн за рішенням господарського суду від 04.08.2014 у справі № 912/1762/14 06 листопада 2014 року.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано також копії відповідних платіжних доручень від 05.11.2014 № 1377 на суму 13087,60 грн та від 05.11.2014 № 1378 на суму 59761,04 грн.

Як убачається з даних платіжних документів, відповідні оплати проведені органом Державного казначейства 06.11.2014.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача суму донарахованих 3% річних та інфляційних збитків за наступні періоди прострочення виконання зобов'язання:

- За зобов'язаннями жовтня 2012 року (акт від 31.10.2012 на суму 3858,20 грн) за період з 15.04.2014 по 30.09.2014 в сумі 53,45 грн;

- За зобов'язаннями листопада 2012 року (акт від 30.11.2012 на суму 23874,56 грн) за період з 15.04.2014 по 06.11.2014 в сумі 379,36 грн;

- За зобов'язаннями грудня 2012 року (акт від 31.12.2012 на суму 32028,28 грн) за період з 15.04.2014 по 06.11.2014 в сумі 542,29 грн.

Всього позивач просить стягнути з відповідача 975,10 грн 3% річних (в резолютивній частині позовної заяви позивачем помилково вказано 975,09 грн).

Окрім того, інфляційні збитки, нараховані позивачем за тими ж зобов'язаннями складають:

- За зобов'язаннями жовтня 2012 року (акт від 31.10.2012 на суму 3858,20 грн) за період з квітня по вересень 2014 року - 510,96 грн;

- За зобов'язаннями листопада 2012 року (акт від 30.11.2012 на суму 23874,56 грн) за період з квітня по жовтень 2014 року - 3639,05 грн;

- За зобов'язаннями грудня 2012 року (акт від 31.12.2012 на суму 32028,28 грн) за період з квітня по листопад 2014 року - 5134,92 грн.

Всього позивач просить стягнути з відповідача 9284,92 грн інфляційних збитків.

Поряд з цим, господарський суд враховує обставини, викладені відповідачем у відзиві на позов, які підтверджуються наданою копією попередження Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов'язань (фінансових зобов'язань) № 09-01-7/1094-9757 від 16.09.2014.

Таким чином, у період, за який позивачем нараховано відповідачеві інфляційні збитки та 3% річних, відповідач вчиняв дії щодо погашення заборгованості за рішенням господарського суду від 04.08.2014 у справі № 912/1762/14, проте, внаслідок помилки позивача у розрахунку 3% річних при розгляді даної справи, КЕВ м. Кіровоград фактично не зміг сплатити суму боргу до виправлення господарським судом описки у вказаному рішенні.

Відтак, господарський суд вважає обґрунтованими та підтвердженими належними доказами доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем інфляційних збитків та 3% річних за період після 16.09.2014 по 06.11.2014, оскільки сплатити основний борг у цей період КЕВ м. Кіровоград не міг не зі своєї вини.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи приписи наведених вище норм та підтвердження матеріалами справи прострочення з вини відповідача виконання грошового зобов'язання з оплати вартості отриманого природного газу у період з 15.04.2014 по 15.09.2014, вимоги позивача про стягнення інфляційних збитків та 3 % річних є правомірними в частині нарахування саме за цей період.

Після 16.09.2014 нарахування позивачем інфляційних збитків та 3% річних до стягнення з відповідача є безпідставним.

Так, за розрахунком господарського суду:

- За зобов'язаннями жовтня 2012 року (акт від 31.10.2012 на суму 3858,20 грн) за період з 15.04.2014 по 15.09.2014 3% річних складають 49,15 грн, інфляційні збитки складають 493,04 грн;

- За зобов'язаннями листопада 2012 року (акт від 30.11.2012 на суму 23874,56 грн) за період з 15.04.2014 по 15.09.2014 3% річних складають 304,16 грн, інфляційні збитки складають 3050,96 грн;

- За зобов'язаннями грудня 2012 року (акт від 31.12.2012 на суму 32028,28 грн) за період з 15.04.2014 по 15.09.2014 3% річних складають 408,03 грн, інфляційні збитки складають 4092,93 грн.

Всього, за розрахунком суду, сума 3% річних складає 761,34 грн, сума інфляційних збитків складає 7636,93 грн.

Таким чином, обґрунтованими та повністю підтверджені матеріалами справи є позовні вимоги позивача на загальну суму 8398,27 грн, які підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення 1861,75 грн, з яких 1647,99 грн інфляційних збитків та 213,76 грн 3% річних, необхідно відмовити.

Судовий збір у відповідності до правил статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград (25002, м. Кіровоград, пров. Училищний, 8, ідентифікаційний код 08541051) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 8398,27 грн, з яких 7636,93 грн інфляційних збитків та 761,34 грн 3% річних, а також 1495,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 1861,75 грн, з яких 1647,99 грн інфляційних збитків та 213,76 грн 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 31.07.2015.

Суддя В.М. Балик