ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 липня 2015 року Справа № 916/3243/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКот О.В.
СуддівКочерової Н.О., Євсікова О.О.
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4
на рішеннягосподарського суду Одеської області від 11.12.2014
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015
у справі№ 916/3243/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Кераміт"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ізокерам"; Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції
провизнання недійсним рішення загальних зборів та зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення господарського суду Одеської області від 11.12.2014 та на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з частиною 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пунктів 2.10, 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Скаржник звернувся з касаційною скаргою на рішення суду, яким було вирішено спір за двома немайновими вимогами, а саме визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Ізокерам" та зобов'язання вчинити певні дії.

Проте, до матеріалів касаційної скарги скаржником додано квитанцію від 07.05.2015 № ПН1223183 про сплату судового збору у сумі 852,60 грн (одна вимога немайнового характеру).

Таким чином, судовий збір сплачений не у встановленому розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, згідно з яким касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Касаційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини 1 цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно в загальному порядку з урахуванням вимог статей 53, 110 зазначеного Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 та рішення господарського суду Одеської області від 11.12.2014 у справі № 916/3243/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: О. Кот

судді: Н. Кочерова

О. Євсіков