РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12412/15 21.07.15 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК"

про стягнення 13 382 732,12 доларів США, що еквівалентно 371 546 397,77 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Астахов Р.М. за довіреністю № 13-11-14183 від 05.06.2015 р.;

від відповідача: Русскіна О.В. за довіреністю № б/н від 22.05.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" про стягнення 13 382 732,12 доларів США, що еквівалентно 371 546 397,77 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.05.2015 р.

У судовому засіданні 26.05.2015 р. представник відповідача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 26.05.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 26.05.2015 р. оголошувалась перерва до 12.06.2015 р.

Ухвалою від 12.06.2015 р. розгляд справи відкладено на 21.07.2015 р.

21.07.2015 р. від позивача надійшли додаткові документи по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 21.07.2015 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила.

У судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.11.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (надалі - позивач, ПАТ «КБ «Надра») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - відповідач, AT «Дельта Банк»), укладено Генеральну угоду про порядок проведення міжбанківських операцій №1.79 (надалі - Генеральна угода).

Відповідно до п. 1.1. Генеральної угоди, її предметом є загальні умови здійснення міжбанківських операцій.

Пунктом 3.1. Генеральної угоди визначено, що у її межах передбачено укладення сторонами угод по наданню Міжбанківських кредитив (МБК)/Міжбанківських депозитів (МБД).

Згідно з п. п. 5.1., 5.2.1., 5.2.3. Генеральної угоди, умови угод, що укладаються відповідно до цієї Генеральної угоди, визначаються у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між уповноваженими співробітниками сторін за допомогою системи REUTERS DEALING або іншими узгодженими засобами зв'язку. Сторони надають одна одній короткотермінові МБК/МБД у Вільноконвертованій валюті (ВКВ), Неконвертованій валюті (НКВ) і українській гривні. При переговорах сторони домовляються про нижченаведені основні умови угод: сума і валюта операцій; дата надання МБК/МБД; дата повернення МБК/МБД й сплати відсотків; відсоткова ставка; реквізити постачання і повернення коштів; умови забезпечення МБК/МБД; час надання і повернення кредиту/депозиту (якщо необхідно); особливі умови (у разі потреби).

Відповідно до п. п. 5.2.4., 5.2.5. Генеральної угоди, після узгодження умов угоди, зазначених у п. 5.2.3., за допомогою системи REUTERS DEALING або по телефону сторони протягом того ж дня обмінюються підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. відповідно до форматів S.W.I.F.T; таке підтвердження повинно містити посилання на реєстраційний номер угоди; найменування сторін, що домовилися; дату укладання угоди; суму і валюту операції; дати надання та повернення кредиту/депозиту; відсоткову ставку; суму відсотків до сплати; платіжні інструкції, де приведені повні реквізити сторін; особливі умови і примітки (у разі потреби), у тому числі граничний час надходження (повернення) коштів, умови забезпечення.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, на виконання умов Генеральної угоди 08.09.2011 р. між сторонами Генеральної угоди було укладено угоду про надання ПАТ «КБ «Надра» на користь AT «Дельта Банк» міжбанківського кредиту на суму 12 500 000,00 (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США зі строком повернення 29.09.2011 року та сплатою 10,75% річних у кінці строку. Умови надання та повернення міжбанківського кредиту були погоджені сторонами за допомогою системи REUTERS DEALING та підтверджені по системі S.W.I.F.T.

13.01. 2015 р. між сторонами Генеральної угоди було укладено угоду про надання ПАТ «КБ «Надра» на користь AT «Дельта Банк» міжбанківського кредиту на умовах ролл-овер (пролонгація попередньо наданої позики) на суму 12 500 000,00 (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США зі строком повернення 06.02.2015 року та сплатою 10,75% річних у кінці строку. Умови надання та повернення міжбанківського кредиту були погоджені сторонами за допомогою системи REUTERS DEALING та підтверджені по системі S.W.I.F.T.

Крім того, 13.01.2015 р. між ПАТ «КБ «Надра» та AT «Дельта Банк» було укладено Додаткову угоду №7 до Генеральної угоди №1.79 про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006 р.

За умовами Додаткової угоди №7 до Генеральної угоди №1.79 про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006 р. сторони домовились, що проценти по угодам на умовах ролл-овер на суму 12 500 000,00 (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США, укладеним 12 вересня 2014 року (п. 2. Додаткової угоди), 10 жовтня 2014 року (п.6. Додаткової угоди), 07 листопада 2014 року (п.10. Додаткової угоди), 05 грудня 2014 року (п.14. Додаткової угоди), 15 грудня 2014 року (п.18. Додаткової угоди) нараховані за відповідні періоди, сплачуються AT «Дельта Банк» 06.02.2015 р.

Відповідно до п. 21. Додаткової угоди №7 сторони погодили, що всі інші умови Генеральної угоди та підтвердження укладення угод, здійснені у відповідності з умовами Генеральної угоди, залишаються без змін та Сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

Пунктом 5.2.16.1. Генеральної угоди встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту і відсотки за користування ним у термін, зазначений у підтвердженні та сплатити неустойки (штрафні санкції) у випадку невиконання зобов'язань по цій Угоді.

Умовами п. п. п. 6.1., 6.2. Генеральної угоди, за невиконання або неналежне виконання умов угод, укладених на основі цієї Угоди, Сторони зобов'язуються відповідати в межах розмірів збитків, заподіяних протилежній Стороні і відповідно до чинного законодавства України. За невчасне перерахування коштів (цілком або частково) винна Сторона сплачує постраждалій неустойку (штрафні санкції) у розмірі: по операціях у ВКВ (перша група класифікатора іноземних валют НБУ) - 0,1% від неперерахованої суми за кожний календарний день прострочення; по операціях в НКВ (друга та третя група класифікатора іноземних валют НБУ) і українській гривні - у розмірі подвійної облікової ставки Національного/Центрального банки країни походження відповідної валюти, яка діяла в період сплати неустойки (штрафної санкції), за кожний календарний день прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній має сплатити, крім заборгованості по кредитом у сумі 12 50 000,00 доларів США, 571 093,75 доларів США заборгованості по процентах, має також сплатити 300 000,00 доларів США пені за порушення строків сплати кредиту та 11 638,37 доларів США пені за порушення строків сплати процентів.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 р. на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150, з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію відповідача.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що станом на час виникнення у відповідача зобов'язань щодо сплати на користь позивача грошових коштів - 06.02.2015 р., в установі відповідача тимчасова адміністрація запроваджена не була, відтак, суд вважає, що жодних перешкод для виконання останнім власних договірних зобов'язань не існувало.

Починаючи з 09.03.2011 р. (дата набрання чинності Законом України від 04.11.2010 № 2677-VI) випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тому, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виходячи зі суті (змісту) та згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

За правилами ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 вищезазначеного Закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (п. 1 ч. 6 вказаної статті).

Закон України «Про банки та банківську діяльність» визначає правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків, забезпечує захист законних інтересів вкладників і клієнтів банків, як то встановлено статтею 1 вказаного Закону. Клієнтами банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку (статті 2 вказаного Закону). Банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб (стаття 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність).

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом (частина 4 статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).

Враховуючи обставини даної справи та те, що обов'язок відповідача щодо сплати позивачу грошових коштів виник до моменту запровадження в установі відповідача тимчасової адміністрації, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічну позицію з даного приводу Вищий господарський суд України висловив у постанові від 17.11.2014 р. у справі № 910/2951/14.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» (01133, Україна, м. Київ, вул. ІЦорса, 36-Б; ) на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» (04053, Україна, м. Київ, вул. Артема, 15; ) 12 500 000 (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США заборгованості за кредитом, що еквівалентно 347 039 000 (триста сорок сім мільйонів тридцять дев'ять тисяч) грн. 00 коп., 571 093 (п'ятсот сімдесят одну тисячу дев'яносто три) долари США 75 центів заборгованості по процентах за користування кредитом, що еквівалентно 15 855 344 (п'ятнадцять мільйонів вісімсот п'ятдесят п'ять тисяч триста сорок чотири) грн. 31 коп., 300 000,00 (триста тисяч) доларів США пені за порушення строку сплати кредиту, що еквівалентно 8 328 936 (вісім мільйонів триста двадцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять шість) грн. 00 коп., 11 638 (одинадцять тисяч шістсот тридцять вісім) доларів США 37 центів пені за порушення строку сплати процентів по кредиту, що еквівалентно 323 117 (триста двадцять три тисячі сто сімнадцять) грн. 46 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» (01133, Україна, м. Київ, вул. ІЦорса, 36-Б; ) в доход Державного бюджету України (одержувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, , МФО 820019, р/р 3001) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна