ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.15р. Справа № 904/4277/15

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Нерудпром", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

про визнання правочину недійсним та стягнення боргу в сумі 406 685, 03 грн.

та

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Нерудпром", м. Київ

про припинення правовідношення, які виникли на підставі Специфікації № 16 від 27.11.14 р. до Договору № 1515 від 08.04.14 р.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Тригуб В.І., дов. № б/н від 14.10.14р., представник;

від відповідача: Гарькавий А.Г., дов. № 14-226юр. ввід 01.07.15р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Нерудпром" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання недійсним правочину зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 153 121, 44 грн; та стягнення 387 319, 08 грн., що складають суму заборгованості за Договором № 1515 від 08.04.14р., 19 365, 95 грн. - неустойки.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач в порушення умов укладеного договору та умов терміну FCA Правил Інкотермс 2000, не здійснив митне очищення товару для імпорту з тимчасово окупованої території України на іншу територію України, у зв'язку з чим товар поставлений не був.

До того ж, відповідач стверджує, що у зв'язку з введенням Державною адміністрацією залізничного транспорту України заборони на залізничний рух вагонів, які переміщуються з окупованої території Криму, позивач фактично не мав можливості поставити товар, що на думку відповідача, є підставою для припинення зобов'язання в порядку ст. 607 ЦК України.

13.07.15 р. від позивача надійшли пояснення відносно наданих відповідачем заперечень. Так, позивач посилається на те, що поставка товару відбулась відповідно до умов Договору, без будь-яких порушень, про що свідчать акти прийому-передачі товару.

20.07.15 р. від відповідача надійшли додаткові заперечення, відповідно до яких відповідач стверджує, що поставлений товар на суму 111 296, 32 грн. сплачений відповідачем в повному обсязі, зобов'язання щодо оплати заборгованості за поставку товару в сумі 153 121, 44 грн. припинилось шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме, заборгованість за поставку товару зарахована в якості погашення заборгованості позивача, пов'язаної з простоєм вагонів. Заборгованість за поставку товару в сумі 234 197, 64 грн. відповідач не визнає, посилаючись на те, що відповідно до умов договору оплаті підлягає лише та продукція, яка поставлена відповідно до умов договору.

Клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну адміністрацію залізничного транспорту України та Державне підприємство „Придніпровська залізниця", відхилено судом, оскільки, рішення з даного господарського спору не може вплинути на права або обов'язки вказаних підприємств щодо однієї із сторін.

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою про припинення правовідношення між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та ТОВ "Смарт-Нерудпром", які виникли на підставі специфікації № 16 від 27.11.14 р. до Договору № 1515 від 08.04.14 р., шляхом скасування зобов'язання ТОВ "Смарт-Нерудпром" здійснити поставку вапняку флюсового звичайного для доменного виробництва в кількості 3 006, 60 тон вартістю 343651, 02 грн. та вапняку флюсового для сталеплавильного та феросплавного виробництв в кількості 208, 23 тон вартістю 43 368, 06 грн., виробником та вантажовідправником якого є Приватне акціонерне товариство "Балаклавське рудуправління ім. О.М. Горького" та зобов'язання ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прийняти цей товар.

Відповідач за зустрічним позовом заперечує проти задоволення зустрічних вимог, посилаючись на те, що зобов'язання з поставки товару за спірним Договором вважається виконаним в день передачі його перевізнику і оформлення залізничних накладних, в той час, як заборона на залізничний рух вагонів з окупованої території не розповсюджується на перевезення вже поставленого товару. Зважаючи на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а позивач за зустрічним позовом зобов'язання з оплати не виконав, правовідношення не є припиненим.

20.07.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, за первісним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.14 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Смарт-Нерудпром" (Позивач за первісним позовом; постачальник) та Публічним акціонерним товариством „АрселорМіттал Кривий Ріг" (Відповідач за первісним позовом; покупець) укладено договір № 1515 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, постачальник зобов'язується поставити Покупцю вапняк флюсовий, а покупець зобов'язується прийняти товар в узгодженій сторонами кількості та оплатити його на умовах Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, кількості, ціна, вартість Товару та інші умови, не передбачені текстом Договору, узгоджуються Сторонами в додатках, які підписуються уповноваженими особами Сторін та які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 3.1. Договору, поставка товару здійснюється залізничним транспортом .

В п. 3.2 Договору сторони встановили, що поставка товару відбувається відповідно до правил Інкотермс-2000, а саме, на умовах - FCA - станція відправлення.

27.11.14 р. сторони підписали Специфікацію № 6 до Договору, відповідно до якої загальна сума поставки складає 24 760 711, 34 грн.

Умови поставки згідно зазначеної вище Специфікації: виробництво ПАТ „Євпаторський ЗСМ" - FCA - ст. Євпаторія, - товарна; виробництво АТ „Балаклавське РУ" - FCA - ст. Інкерман-2.

Відповідно до п. 3.3. Договору, поставка товару здійснюється партіями протягом строку дії Договору. Для забезпечення рівномірності поставки Товару за окремими специфікаціями, Покупець направляє Постачальнику графіки відвантаження.

В п. 3.7. Договору сторони передбачили, що датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній (квитанція про приймання вантажу до перевезення) на штемпелі станції відправлення в підтвердження приймання вантажу до перевезення.

Виконуючи умови Договору, ТОВ „Смарт-Нерудпром" поставив відповідачу, на умовах визначених договором, 3 214, 90 т. вапняка флюсового на загальну суму 498 615, 40 грн., що підтверджується залізничними накладними № 47675863 від 23.12.14 р., № 47707096 від 24.12.14 р. та № 47724695, 47727367, 47719778, 47727425, 47729538, 47730932, 47732888, 47732045, 47733613, 47728514 від 25.11.14 р., копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 39-50).

Згідно п. 5.1. Договору, оплата за товар здійснюється Покупцем по факту поставки з відстрочкою платежу протягом 20-ти календарних днів з дати поставки, в національній валюті України по банківським реквізитам Постачальника, зазначеним в Договорі.

Відповідно до п. 5.2. Договору, датою оплати вважається дата списання грошових коштів на користь Постачальника з розрахункового рахунку Покупця.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання щодо оплати поставленого товару, здійснивши розрахунки частково в сумі 111 296, 32 грн.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати заборгованості в сумі 387 319, 08 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав.

Заперечення відповідача відносно того, що спірний товар поставлений не був, судом до уваги не приймається, виходячи з наступного.

Як вже зазначено вище, умовами Договору передбачено, що датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній (квитанція про приймання вантажу до перевезення) на штемпелі станції відправлення в підтвердження приймання вантажу до перевезення.

Зазначене вище узгоджується з п. б ст. А4 терміну FCA Правил Інкотермс 2000, на умовах яких відповідно до Договору здійснювалась поставка товару, та якими передбачено, що поставка вважається виконаною, якщо товар надано в розпорядження перевізника або іншої особи, зазначеної покупцем, в названому місці в установлений строк.

Як вбачається із залучених до матеріалів справи копій залізничних накладних, товар за спірним Договором був прийнятий до перевезення у період з 23.12.14 р. по 25.12.14 р., а тому вважається таким, що поставлений Покупцю в зазначений період.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про те, що сторони дійшли згоди про здійснення поставки товару на інших умовах, ніж зазначено вище, відповідачем надано не було.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 8.4. Договору сторони передбачили, що за прострочення оплати покупець зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,3% від вартості поставленого, та не оплаченого товару за кожен день прострочки, проте, не більше 5% вартості простроченого оплатою товару.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 23.12.14 р. по 14.01.15 р. складає 19 365, 95 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Вважаючи дії відповідача відносно зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.02.15 р. неправомірними, позивач звернувся також з вимогами про визнання недійсним правочину зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 153 121, 44 грн., обґрунтовуючи вимоги в цій частині тим, що умовами Договору не передбачений обов'язок позивача компенсувати витрати, пов'язані з перевезенням вантажу.

Вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п'ятою, шостою ст. 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно із ст. ст. 202, 203 ГК України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Як вже було зазначено вище, при укладанні спірного договору, сторони в п. 3.2 Договору дійшли згоди про поставку вапняку на умовах - FCA - станція відправлення, згідно з правилами Інкотермс-2000, відповідно до яких всі витрати пов'язані з перевезенням товару, покладаються на покупця з моменту поставки товару.

Зважаючи на те, що датою поставки товару є дата календарного штемпеля станції відправлення на залізничній накладній, після цієї дати всі витрати, повґязані з перевезенням товару, повинен нести відповідач.

Доказів, які б свідчили про зміну умов договору, та покладення на позивача зобовґязань щодо сплати будь-яких витрат, повґязаних з перевезенням вапняку, суду не надано.

Викладене вище, свідчить про те, що у відповідача відсутні грошові вимоги до позивача, які ґрунтуються на договорі №1515 від 08.04.2014 р., а отже, останнім вчинено правочин зарахування неіснуючих грошових вимог, що не відповідає положенням статті 601 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо визнання вказаного правочину недійсним, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір", передбачено підстави для повернення судового збору, зокрема, сплачена сума судового збору повертається в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі однієї мінімальної заробітної плати

Отже, позивачем, відповідно до платіжного доручення № 11436 від 08.05.15 р. сплачено судовий збір в сумі 3 062, 43 грн., в той час як ставка судового збору по даному позову за немайнову вимогу складає 1 218 грн.

Зважаючи на внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір в сумі 1 844, 43 грн., відповідно до ст. 7 зазначеного вище Закону підлягає поверненню останньому із державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, за зустрічним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

При розгляді первісного позову було встановлено факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю „Смарт-Нерудпром" та Публічним акціонерним товариством „АрселорМіттал Кривий Ріг" договору № 1515 (далі - Договір).

Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, позивач посилається на те, що поставку продукції ТОВ „Смарт-Нерудпром" на адресу ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг" за залізничними накладними № 47675863 від 23.12.14 р., № 47707096 від 24.12.14 р. та № 47724695, 47727367, 47719778, 47727425, 47729538, 47730932, 47732888, 47732045, 47733613, 47728514 від 25.11.14 р., не можна вважати виконаною, з огляду на відсутність на вказаних залізничних накладних відміток органів митного контролю України.

Виконати ж поставку продукції, очищеної у митному відношенні, ТОВ „Смарт-Нерудпром" не може з тих причин, що залізничні вагони з продукцією й досі знаходяться на окупованій території Криму, та внаслідок заборони Укрзалізниці не можуть бути подані до митного оформлення.

ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг", в свою чергу, не може виконати свій обовґязок щодо її прийняття й оплати.

Вказані обставини стали підставою для звернення ПАТ„АрселорМіттал Кривий Ріг" з зустрічним позовом до суду.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При цьому, статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При розгляді первісного позову було встановлено наступне:

Згідно п. 3.1. Договору, поставка товару здійснюється залізничним транспортом .

В п. 3.2 Договору сторони встановили, що поставка товару відбувається відповідно до правил Інкотермс-2000, а саме, на умовах - FCA - станція відправлення.

27.11.14 р. сторони підписали Специфікацію № 6 до Договору, відповідно до якої загальна сума поставки складає 24 760 711, 34 грн.

Умови поставки згідно зазначеної вище Специфікації: виробництво ПАТ „Євпаторський ЗСМ" - FCA - ст. Євпаторія, - товарна; виробництво АТ „Балаклавське РУ" - FCA - ст. Інкерман-2.

Відповідно до п. 3.3. Договору, поставка товару здійснюється партіями протягом строку дії Договору. Для забезпечення рівномірності поставки Товару за окремими специфікаціями, Покупець направляє Постачальнику графіки відвантаження.

В п. 3.7. Договору сторони передбачили, що датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній (квитанція про приймання вантажу до перевезення) на штемпелі станції відправлення в підтвердження приймання вантажу до перевезення.

Виконуючи умови Договору, ТОВ „Смарт-Нерудпром" поставив відповідачу, на умовах визначених договором, 3 214, 90 т. вапняка флюсового на загальну суму 498 615, 40 грн., що підтверджується залізничними накладними № 47675863 від 23.12.14 р., № 47707096 від 24.12.14 р. та № 47724695, 47727367, 47719778, 47727425, 47729538, 47730932, 47732888, 47732045, 47733613, 47728514 від 25.11.14 р., копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 39-50).

Крім того, факт виконання умов договору щодо поставки спірної продукції та отримання її ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг", підтверджено також актами приймання передачі, підписаними сторонами, копії яких залучено до матеріалів справи ( а. с. 148 -154). Із вказаних актів вбачається, що ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг", засвідчив прийняття ним товару в день передачі його перевізнику та оформлення залізничних накладних.

Як правомірно зазначено ТОВ „Смарт-Нерудпром" в наданих поясненнях, необхідність виконання будь-яких митних формальностей, повґязаних з імпортом товару з тимчасово окупованої території України на іншу її частину, не впливає на юридичний факт виконання поставки на станції Інкерман-2, який підтверджений належними доказами - залізничними накладними.

З огляду на викладене, посилання позивача на неможливість виконання господарського зобовґязання, спростовані залученими до матеріалів справи доказами, в звґязку з чим у суду відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 203, 215, 509, 526, 598, 599, 601, 610, 611, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32,33,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

За первісним позовом:

Визнати недійсним правочин зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 153 121 (сто п'ятдесят три тисячі сто двадцять одна гривня) 44 коп., вчинений Публічним акціонерним товариством „АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, Ідентифікаційний код 24432974), згідно з заявою від 12.02.15 р.

Стягнути Публічного акціонерного товариства „АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, Ідентифікаційний код 24432974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Смарт-Нерудпром" (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 7, літ. „А", Ідентифікаційний код 36282212) 387 319 (триста вісімдесят сім тисяч триста дев'ятнадцять гривень) 08 коп. основного боргу, 19 365 (дев'ятнадцять тисяч триста шістдесят п'ять гривень) 95 коп. неустойки, 9 351 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят одна гривня) 70 коп. судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Смарт-Нерудпром" (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 7, літ. „А", Ідентифікаційний код 36282212) із державного бюджету 1 844 (одна тисяча вісімсот сорок чотири гривні) 43 коп. зайво сплаченого судового збору, згідно платіжного доручення № 11436 від 08.05.15 р.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

За зустрічним позовом:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Додаток для позивача за первісним позовом: оригінал платіжного доручення № 11436 від 08.05.15 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 27.07.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко