ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 липня 2015 р. Справа № 918/791/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Прокурор міста Рівне в інтересах держави в особі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівневській області

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ВБВ- Захід"

про стягнення заборгованості в сумі 8026,96 грн., розірвання договору оренди державного майна та повернення орендованого майна вартістю 144655,00 грн..

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: представник не з'явився

від органу прокуратури : Ковальчук Л.В.

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (надалі РВ ФДМУ) звернувся в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВБВ-Захід" (надалі Відповідач або Товариство) в якому просить стягнути з останнього на рахунок УДКСУ у м. Рівне на р/р 0002, код одержувача 38012714, банк одержувача - ГУДКСУ у Рівненській області МФО 833017, код платежу 22080300 заборгованість по орендній платі в сумі 7338 грн. 47 коп., пеню в сумі 688 грн.49 коп., розірвати договір оренди державного майна №1295-2015 від 05.02.2015, товариству з обмеженою відповідальністю «ВБВ-Захід» (33013 м.Рівне, вул.Кавказька, 9а офіс 1, ід. код 38661631) звільнити та передати за актом прийому - передачі орендоване нежитлове приміщення четвертого поверху виробничого корпусу №417 (реєстровий номер 33167357.1.АААБEИ887, площею 31,7 кв.м. розташоване по вул. Кавказька, 7 у м. Рівне, балансоутримувачу-ДП "Проектно-вишукувальний інститут "Рівнедніпроводгосп" вартістю 144655,00 грн.

Зазначені вимоги прокурор мотивує тим, що Відповідач, всупереч вимог договору оренди систематично допускає заборгованість по орендній платі.

Представник прокуратури м.Рівне вищезазначені вимоги підтримав.

Представник РВ ФДМУ у Рівненській області у судове засідання не з'явився, проте про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення №310.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до господарського суду повернулася ухвала суду про порушення провадження по справі від 15 липня 2015 року, яка направлялась на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - м. Рівне, вул. Кавказька, 9-а, офіс 1, з відміткою поштового відділення "за зазначеною адресою такої організації немає".

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Відповідача є м. Рівне, вул. Кавказька, 9-а, офіс 1.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На підставі вищенаведеного, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та відзиву, з його боку, за наявними у справі матеріалами. Суд не вбачає ні підстав, ні доцільності для відкладення розгляду справи, в зв'язку з неявкою відповідача, так як від останнього повертаються ухвали суду направлені на адресу зазначену у ЄДР без можливості їх вручення останньому.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави

процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загроза порушень інтересів держави.

Згідно ч.З ст.2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фонд державного майна», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у чому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до ст.6 Закону, Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності. Фонд державного майна України, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації. Регіональні відділення та представництва Фонду державного майна України є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України зі своїм найменуванням.

В силу ст.14 Закону, фінансування та матеріально-технічне забезпечення Фонду державного майна України здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п.1 Положення «Про регіональне відділення Фонду державного майна України», затвердженого Наказом Фонду державного майна " України №678 від 15.05.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 935/21247 від II червня 2012 року (далі - Положення), регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - регіональне відділення) утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Пунктом 3 Положення визначено, що завданням регіонального відділення є реалізація повноважень Фонду, зокрема державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами і державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відтак, невиконання договірних зобов'язань перед Фондом, несплата орендної плати за договором є прямим порушенням інтересів держави у сфері використання державного майна, управління об'єктами державної власності.

З вищевикладеного вбачаються усі підстави для представництва прокуратурою м. Рівне інтересів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області у господарському суді Рівненської області.

Господарським судом встановлено, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області, як орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю «ВБВ-Захід», як орендарем укладено договір оренди державного майна №1295-2015 від 05.02.2015 (надалі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння та користування нерухоме майно : нежитлове приміщення четвертого поверху виробничого корпусу №417 (реєстровий номер 33167357.1.АААБEИ887, площею 31,7 кв.м. розташоване по вул. Кавказька, 7 у м. Рівне, що перебуває на балансі ДП "Проектно-вишукувальний інститут "Рівнедніпроводгосп" вартістю 144655,00 грн.

За актом прийому- передачі нерухомого майна від 05.02.2015 року РВ ФДМУ по Рівненській області передало, а ТзОВ "ВБВ-Захід" прийняло у строкове платне користування державне нерухоме майно:нежитлове приміщення четвертого поверху виробничого корпусу №417 (реєстровий номер 33167357.1.АААБEИ887, площею 31,7 кв.м. розташоване по вул. Кавказька, 7 у м. Рівне, що перебуває на балансі ДП "Проектно-вишукувальний інститут "Рівнедніпроводгосп" вартістю 144655,00 грн.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що 70% орендної плати перераховується до Державного бюджету на рахунок УДКСУ у м. Рівне р/р 0002, код одержувача 38012714, банк одержувача ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, код платежу 22080300; 30% - балансоутримувачу, щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення зобов'язань є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст.530 ЦК передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", істотними умовами договору оренди є, зокрема: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням індексації), орендна плата з урахуванням її індексації, виконання зобов'язань, страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Пунктом 1.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від і 17.12.2013 №13 роз'яснено що, загальним правилом, закріпленим у ч.І ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність в нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивість. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (ст.607 ЦК) або на відсутність вини (ст.ст.614, 617 ІДК України, ст.218 ГК України).

Пунктом 5.3 Договору оренди передбачено обов'язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету.

Всупереч вимог договору оренди, відповідачем систематично допускається заборгованість по орендній платі.

Станом на 28.07.2015р. заборгованість відповідача з орендної плати до Державного бюджету за договором оренди №1295-2015 від 05.02.2015 р. становить 7 338, 47 грн., в тому числі: борг за лютий 2015р. становить 1455,80 грн., борг за березень 2015р. - 1881,85 грн., борг за квітень 2015 р.- 2145,31 грн., борг за травень 2015 р. - 2192,51 грн.

Відповідно до п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п.9.1 Договору оренди державного майна за невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно з договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Відтак, за період з 16.03.2015 по 01.07.2015 РВ ФДМУ відповідачу нараховано пеню у сумі 688 грн 49 коп.

Частиною 3 ст.291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч.І ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Цей Закон є спеціальним щодо регулювання відносин оренди саме державного та комунального майна по відношенню до інших законів (ЦК України та ГК України).

Пунктом 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства по оренду (найм) майна» передбачено, що відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

У відповідності до пункту 5.10 Договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві (балансоутримувачу) орендоване майно у належному стані не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Правовий наслідок розірвання договору оренди державного майна закріплений у положенні ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у якій зазначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови його продовжувати або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди ну умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно зі ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

На даний час Відповідач не виконує належним чином взяті на себе договірні зобов'язання щодо строків та повноти розміру сплати орендної плати, що є порушенням істотних умов договору оренди і є підставою для розірвання договору.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою прокурор виходить з того, що внаслідок несплати орендної плати відповідачем порушуються фінансові та економічні інтереси держави в частині ненадходження коштів до Державного бюджету України.

З огляду на вищенаведене вимоги Прокурора м.Рівне грунтуються на договорі та законі є правомірними, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБВ-Захід» (33001 м.Рівне, вул.Кавказька,9-а, офіс 1 ) на рахунок відділення Держказначейства в м. Рівне на р/р 0002, код одержувача 38012714, банк одержувача - ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017, код платежу 22080300 заборгованість по орендній платі в сумі 7338,47 грн. в тому числі: за лютий 2015р. - 1455,80 грн., за березень 2015р. - 1881,85 грн., за квітень 2015р. - 1808,31 грн., за травень 2015р. - 2192,51грн., пеню в сумі 688,49 грн..

3. Розірвати договір оренди державного майна №1295-2015 від 05.02.2015р. укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВБВ-Захід».

4. Товариству з обмеженою відповідальністю «ВБВ-Захід» (33001 м.Рівне, вул.Кавказька,9-а, офіс 1 ) звільнити та передати балансоутримувачу ДП "Проектно-вишукувальний інститут "Рівнедіпроводгосп" за актом прийому-передачі орендоване приміщення загальною площею 31,7 кв.м., розташоване за адресою м. Рівне, вул. Кавказька,7, що перебуває на балансі ДП "Проектно-вишукувальний інститут "Рівнедіпроводгосп", вартістю 144655,00 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВБВ-Захід» (33001 м.Рівне, вул.Кавказька,9-а, офіс 1 ) в Дохід Державного бюджету України 3045,00 грн. судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано "29" липня 2015 року

Суддя Марач В.В.