ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.2015 Справа № 908/3039/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання (помічнику судді ) Табачникові В.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за договором №Б/Н від 26.07.2013 року в розмірі 202 544,39 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Железнякова І.М. - за дов. №3964-О від 14.10.2010р.

Від відповідача: не з'явився.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

28.07.2015р. з 12.35 год. по 12.40 год.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,про стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування Б/Н від 26.07.2013 року в розмірі 202 544,39 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та комісійної винагороди, у зв'язку з чим нараховує до стягнення штрафні санкції.

Ухвалою суду від 20.05.2015р. за вказаним позовом порушено провадження.

В судовому засіданні 28.07.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на дату розгляду справи фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги наявне в матеріалах справи повернення поштових відправлень , надісланих на адресу реєстрації відповідача та повернуто органом поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд робить висновок про належне виконання обов'язку його повідомити про час та місце розгляду справи №908/3039/15.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та сторонами не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки його повноважного представника в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками, передбаченими ст.22 ГПК України. Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України, складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.33 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

Встановив:

26.07.2013р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - клієнт) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було укладено заяву про поєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua. Сторони домовилися, що операції за заявкою здійснюються у відповідності до розділів 3.1.1 та 3.2.2 або окремо укладених угод,яки регулюють надання послуги «Гарантований платіж». За змістом послуги «Гарантований платіж» банк зобов'язався при наявності вільних грошових коштів надати клієнтові кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, вказані в заявці на договірне списання , в обмін на зобов'язання клієнту по поверненню кредиту, сплаті процентів, винагороди в обумовлені договором строки. Відновлювальна кредитна лінія надається банком для використання клієнтом платежів по заявкам на договірне списання з датою виконання в майбутньому по господарських договорах, не перевищує строку повернення кредиту та може бути змінена або відмінена клієнтом за згодою отримувача , шляхом перерахування Банком кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок отримувача, вказаного в заявці. Строк повернення кредиту вказується в заявці. Згідно п.3.2.2.2 у випадку порушення клієнтом будь-якого з зобов'язань, банк має право, починаючи з 91 дня ,змінювати строк повернення кредиту.

Відповідно до п.3.2.2.2 Умов Клієнт погашає заборгованість за кредитом в розмірі, обумовленому в заявці, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом в період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які розміщені на сайті www.privatbank.uaгороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4 %(але не менш 5 гривень), від розміру кредиту вказаного в заявці. В період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує Банку проценти у розмірі 28% річних, а починаючи є 1.07.2014 року в розмірі 36 % річних від сумі заборгованості. У випадку непогашення заборгованості за кредитом в строк до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому проценти за використання кредитом сплачуються Клієнтом із розрахунку 56 % річних .

Згідно п.3.2.2.9.2 виплата процентів здійснюється у дату, вказану в заявці.

Пунктом 3.2.2.6. визначений перелік обов'язків клієнта, серед яких - сплатити проценти за весь час користування кредитом, здійснювати погашення кредиту та сплату винагороди.

За змістом п.3.2.2.6.6, клієнт доручає банку списувати грошові кошти зі всіх своїх поточних рахунків в рахунок заборгованості за кредитом, процентами, винагородою, неустойкою.

Згідно з п.3.2.2.9.6 клієнт сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом відповідно до заявки. Нарахування винагороди здійснюється із розрахунку 4 % річних з дати ініціювання заявки до дати її виконання.

Відповідно до п.3.2.2.10.1 , при порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, в % річних від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. При цьому, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п.3.2.2.10.1- 3.2.2.10.3 здійснюється протягом 15 років від дня, коли зобов'язання мало бути виконано клієнтом (п.3.2.2.10.4 Умов та правилами надання банківських послуг).

У відповідності до п.3.2.2.12.2 Умов договори поєднання підписуються з використанням електронного цифрового підпису, в порядку , передбаченому Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідач не спростовує факт підписання заяви на поєднання до публічних умов та заявок на договірне списання шляхом електронного підпису, суду не надано доказів визнання договорів недійсними, тому суд виходить з того, що сторони домовилися по всіх суттєвих умовах та договір є укладеним.

Надавши правову кваліфікацію відносинам, що склались між сторонами, суд робить висновок, що вони пов'язані з кредитуванням відповідача та підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг Відповідач в період з 26.07.2013 року по 21.01.2014 року виставляв Заявки на гарантований платіж на адресу Позивача. Позивач акцептував заявки та перерахував кредитні кошти на рахунки отримувачей, вказані в заявках.

Проте, починаючи з 30.01.2014 року по теперішній час, дебетове сальдо на рахунку клієнтом обнулено не було, у зв'язку з чим банком нараховувались відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 28 % річних, а з 1.08.2014 року 36% річних.

Судом враховано, що строк повернення кредиту в заявках не встановлений, тому слід виходити з приписів ст. 530 ЦК України, згідно яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на зазначене банк звернувся до клієнта з претензією №30726КТ00S01Н від 22.01.2015 , в якій повідомив про наявність заборгованості в 173 943,37 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 115 871,64 грн., заборгованості за відсотками в сумі 58 071, 73 грн., яку запропонував терміново погасити. Зазначена претензія наразі клієнтом в повному обсязі не виконана, доказів протилежного під час судового розгляду справи № 908/3039/15 не надано.

Як зазначає позивач, станом на 18.02.15 року у клієнта наявна заборгованість за кредитом в сумі 115 871,64 грн., заборгованості за відсотками в сумі 62 938,34 грн. На вимогу суду позивачем до матеріалів справи №908/3039/15 надані документи первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують наявність у відповідача заборгованості у вищевказаних сумах.

Отже, беручи до уваги, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 115 871,64 грн., заборгованості за відсотками в сумі 62 938,34 грн.. є правомірними та доведені належним чином, вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов'язань у відносинах суб'єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Позивачем на підставі Умов та правил надання банківських послуг нараховано до стягнення пеню за прострочення грошових зобов'язань загальною сумою 23 734,41 грн.

За змістом позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, але в доданому до матеріалів справи розрахунку неможливо встановити за прострочення яких саме грошових зобов'язань нарахована пеня (за несвоєчасне повернення кредиту або/та несвоєчасну сплату відсотків, або/та сплату комісії). Суд неодноразово вимагав від позивача надати докладний розрахунок заявленої до стягнення пені з визначенням розміру зобов'язання, за несвоєчасне виконання якого нарахована пеня, періоду нарахування пені, строку виконання зобов'язання, яке прострочено. Представник позивача в судовому засіданні 28.07.2015 року обґрунтованих пояснень з цього приводу не дав. Невиконання позивачем вимог суду та розрахунок доданий до позовної заяви не дають можливості оцінити обґрунтованість та арифметичну вірність заявленої до стягнення пені. За змістом ст. 54 ГПК України позивач зобов'язаний обґрунтувати розрахунок сум, що стягуються. Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позову. Згідно п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, якщо позивач без поважних причин не надав витребувані судом матеріали , необхідні до вирішення спору, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи викладене суд залишає позов без розгляду в частині стягнення пені.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 611, 612, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 9 Закону України „ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні ", ст.ст.1, 4, 21-22, 28, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,про стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування Б/Н від 26.07.2013 року в розмірі 202 544,39 грн.- задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитом в сумі 115 871,64 грн., заборгованості за відсотками в сумі 62 938,34 грн., судовій збір в сумі 3 576 , 20 грн.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, в частині стягнення пені в сумі 23 734,41 грн. - залишити без розгляду.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 28.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення за правилами ст.ст.84-85 ГПК України підписано -3.08.2015р.

Суддя П.В. Демідова