РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015Справа №910/12929/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"
про стягнення 28952,55 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Ємельянова М.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 28952,55 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту АС №008914 від 17.02.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 порушено провадження у справі №910/12929/15, розгляд справи призначено на 15.06.2015.

09.06.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 15.06.2015 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що ним на підставі звіту було перераховано частину страхового відшкодування власнику автомобіля "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, а залишок суми страхового відшкодування перераховано на рахунок позивача. Таким чином, зазначає, що ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" належно та в повному обсязі виконала свої зобов'язання за полісом АС/3754697.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 за клопотанням представника позивача продовжено строк вирішення спору.

У відповідності до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.06.2015 оголошено перерву до 27.07.2015.

27.07.2015 позивач через відділ діловодства суду подав заперечення на відзив, в якому наголосив на тому, що звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, а позивач набув права зворотної вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

В судовому засіданні 27.07.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.07.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, які брали участь у розгляді справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «ВіДі-Страхування», як страховиком, та Черновою Іриною Миколаївною, як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС №008914, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, 2013 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема ДТП, а вигодонабувачем є ПАТ «ВТБ Банк».

Строк дії договору встановлено з 18.02.2014 до 17.02.2015.

02.09.2014 об 17 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Хрещатик, 2, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, та автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер ВВ9154СК, а саме: Ганнов Р.Г., керуючи автомобілем «BMW», реєстраційний номер ВВ9154СК, проїжджаючи перехрестя з вул. Трьохсвятительська, на додаткову секцію у вигляді стрілки разом з основним червоним сигналом світлофора, не надав дорогу автомобілю марки "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, що рухався з вул. Трьохсвятительської прямо на основний зелений сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2014 у справі №761/26793/14-п встановлено порушення Ганновим Русланом Геннадійовичем вимог п. 16.9. Правил дорожнього руху України, Ганнова Р.Г. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

03.09.2014 власник застрахованого автомобіля "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, звернувся до позивача із Заявою про настання страхового випадку за Договором добровільного страхування наземного транспорту АС №008914 від 17.02.2014, в якій повідомив про настання ДТП.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №993 від 30.09.2014, складеного на замовлення Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «ВіДі-Страхування» оцінювачем Врублевським В.О. (сертифікат №14136/12 суб'єкта оціночної діяльності від 29 грудня 2012 року) вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, внаслідок ДТП станом на 18 вересня 2014 року склала 49532,66 грн.

Згідно з рахунком №СНзС-0008980 від 08.10.2014, що був складений СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі Санрайз Моторз», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 50556,66 грн. з ПДВ.

Страхувальник за договором АС №008914 від 17.02.2014 в Заяві про виплату страхового відшкодування №15/04/901/2462.14 від 08.10.2014, просив перерахувати суму страхового відшкодування на СТО - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» згідно з виставленим рахунком, а кошти сплачені самостійно за дефектування автомобіля, також на СТО - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» в рахунок зменшення розміру франшизи. Кошти за ремонт колісного диску просив порахувати на СТО - ФОП Єрмоленко Г.Ф.

09.10.2014 ПАТ «ВТБ Банк», яке є вигодонабувачем за договором добровільного страхування, направило позивачу лист №7497/1-2, в якому повідомило, що не заперечує проти виплати страхового відшкодування безпосередньо на рахунок СТО, де буде здійснюватися ремонт пошкодженого транспортного засобу.

У відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням умов Договору добровільного страхування наземного транспорту АС №008914 від 17.02.2014, позивач склав страховий акт №КР-008811 Регрес від 21.10.2014, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 35813,88 грн.

На підставі складеного страхового акту №КР-008811 Регрес від 21.10.2014 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», виконуючи свої зобов'язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 35813,33 грн. на рахунок СТО - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз», що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №3171 від 31.10.2014.

Як вбачається з рахунку №б/н-2 від 30.12.2014, що був складений СТО - ФОП Єрмоленко Г.Ф., вартість покраски диска автомобіля марки "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, складає 350,00 грн.

30.12.2014 власник застрахованого автомобіля "NISSAN", реєстраційний номер АА4834РІ, повторно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування №15/04/901/3441.14, в якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на СТО - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» згідно з виставленим рахунком, а кошти сплачені самостійно за дефектування автомобіля, також на СТО - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» в рахунок зменшення розміру франшизи. Кошти за ремонт колісного диску просив порахувати на СТО - ФОП Єрмоленко Г.Ф., після надання платіжних документів.

В зв'язку з цим, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» 05.01.2015 було складено страховий акт №КР-009285 Доплата, відповідно до якого призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 350,00 грн.

На підставі складеного страхового акту №КР-009285 Доплата від 05.01.2015 позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 350,00 грн. на рахунок СТО - ФОП Єрмоленко Г.Ф., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №5 від 06.01.2015.

Позивач звертався до відповідача із Заявою про страхове відшкодування №15/04/8.04/052-15 від 05.02.2015, в якій просив здійснити страхове відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» в розмірі 36163,88 грн.

25.02.2015 відповідач перерахував на рахунок страхувальника за Договором добровільного страхування наземного транспорту АС №008914 від 17.02.2014 - Чернової І.М. страхове відшкодування в розмірі 13742,78 грн., про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення №9870 від 25.02.2015.

Також, 10.03.2015 відповідач перерахував на рахунок ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» страхове відшкодування в розмірі 6211,33 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №10447 від 10.03.2015.

Крім того, ТДВ "СК "Альфа-Гарант" направило позивачу лист №12/774 від 18.03.2015, в якому зазначило, що сума страхового відшкодування за актом виконаних робіт ТОВ «ВіДі Санрайз» склала 14742,78 грн., в зв'язку з чим сума страхового відшкодування на користь Чернової І.М. за вирахуванням франшизи (1000,00 грн.) склала 13742,78 грн. та була перерахована на користь останньої. Крім того, підставою для розрахунку страхового відшкодування був Звіт про незалежну експертну оцінку вартості матеріального збитку №9354 від 19.12.2014 ТОВ «Експертум АВЕ», згідно якого сума страхового відшкодування становить 20954,11 грн. Таким чином, сума яка має бути сплачена складає 20954,11 грн. - 14742,78 грн. = 6211,33 грн.

25.03.2015 позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" із листом №15/04/8.04/052-15 від 05.02.2015, в якому просив здійснити доплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» в розмірі 29952,55 грн.

Втім, відповідач доплату не здійснив, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування.

Наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №3171 від 31.10.2014 та №5 від 06.01.2015 на загальну суму 36163,88 грн. підтверджується факт виплати страховиком (позивачем) страхового відшкодування на СТО, як того вимагав страхувальник в заявах про виплату страхового відшкодування.

Вказаним підтверджується, що страхувальник Чернова І.М. на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту АС №008914 від 17.02.2014 передала свої права вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, страховикові - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування».

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки «BMW», реєстраційний номер ВВ9154СК, яким спричинено ДТП, належить Ганнову Р.Г. та знаходився під його керуванням.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Ганнова Руслана Геннадійовича встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер ВВ9154СК, відшкодовується ним як власником цього транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність Ганнова Р.Г., як власника автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер ВВ9154СК, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3754697, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс №АС/3754697) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Здійснення позивачем виплати страхового відшкодування в сумі 36163,88 грн. (на підставі рахунків осіб, які здійснювали ремонт автомобіля) на користь страхувальника не суперечить вимогам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки, вказаний закон не поширюється на правовідносини, що виникли за Договором добровільного страхування наземного транспорту АС №008914 від 17.02.2014, а Закон України "Про страхування" відповідних застережень не містить.

При цьому, Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу. Доказом фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП є платіжні доручення №3171 від 31.10.2014 та №5 від 06.01.2015, а звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «NISSAN», реєстраційний номер АА4834РІ, в результаті його пошкодження при ДТП складає 50906,66 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми - 36163,88 грн.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача (36163,88 грн.), визначені полісом №АС/3754697 розміри лімітів відповідальності та франшизи (1000,00 грн.), а також з урахуванням здійсненої відповідачем виплати Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" в розмірі 6211,33 грн., суд дійшов висновку, що Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" зобов'язано відшкодувати позивачу витрати в розмірі 28952,55 грн. (36163,88 грн. - 1000,00 грн. - 6211,33 грн. = 28952,55 грн.).

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а його доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються вищенаведеним.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, будинок 56, ідентифікаційний код 35429675) 28952 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн. 55 коп. страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.07.15

Суддя О.А. Грєхова