ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.07.15р. Справа № 904/6693/15

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "ВЕРІНЕТ", м. Верхівцево, Дніпропетровська

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК " Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

про спонукання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ВЕРІНЕТ" завернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК " Дніпрообленерго" в якому просить:

- визнати п. 1.2. Договору № 12228-00 від 25.09.2014р. з протоколом розбіжностей №1 щодо обов'язку ПАТ "Дніпрообленерго" надати рахунки та акти приймання - передачі наданих послуг до 30 числа звітного місяця;

- зобов'язати ПАТ "ДТЕК ДНПРООБЛЕНЕРГО" надати ПАТ "ВЕРІНЕТ" рахунки на оплату послуг та Акти приймання-передачі наданих послуг за Договором № 12228-00 від 25.09.2014р. з урахуванням протоколу розбіжностей №1;

- зобов'язати ПАТ "ДТЕК ДНПРООБЛЕНЕРГО" утриматись від будь-яких дій щодо демонтажу, відключення, перенесення підвісного кабелю, який є приватною власністю ПП "ВЕРІНЕТ".

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З доданого до позовної заяви опису вкладення вбачається, що на адресу відповідача позивачем направлено копію позовної заяви № 25 від 21.07.2015р., тоді як позовна заява, що надана до суду має № 26 та датована 24.07.2015р. (номер та дата проставлена на першому аркуші позовної заяви), у зв'язку з чим зазначений опис не може бути доказом направлення відповідачеві позовної заяви № 26 від 24.07.2015р., наданої до суду.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

На підставі викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 27 арк., у т.ч. квитанції про сплату судового збору № 0.0.412291226.1 від 20.07.15р. на суму 2 436,00 грн. та №0.0.394636996.1 від 09.06.15р. на суму 1 218,00 грн.

Суддя Н.Г. Назаренко