ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Справа № 910/14247/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кота О.В.,
суддівКочерової Н.О.(доповідач), Саранюка В.І.,
розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 18.06.2015
у справі№ 910/14247/14 господарського суду міста Києва
за позовомзаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі 1) Кабінету Міністрів України, 2) Державної іпотечної установи
допублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
простягнення 228 140 524,16 грн
за скаргою публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
на діїДержавного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С.
за участю представників сторін:

від позивача-1: Сидорець І.Ю., дов. від 28.07.2015

від позивача-2: Кривошей Є.В., дов. від 24.07.2015

від відповідача: не з'явилися

від прокуратури (ГПУ): Томчук М.О.

від ДВС: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С., в якій просило:

- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ "КБ "Надра", в рамках виконавчого провадження № 45323809;

- визнати неправомірною та скасувати постанову Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. від 06.11.2014 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ПАТ "КБ "Надра".

В обґрунтування заявлених вимог ПАТ "КБ "Надра" зазначало, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно банку, вартість якого значно перевищує суму стягнення за наказом господарського суду міста Києва від 28.10.2014, без визначення конкретного переліку майна, що підлягає арешту, є неправомірними та порушують права та законні інтереси як боржника, так і його клієнтів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2015 (суддя Підченко Ю.О.) скаргу ПАТ "КБ "Надра" задоволено. Визнано неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. щодо накладення арешту на все рухому та нерухоме майно, що належить ПАТ "КБ "Надра", в рамках виконавчого провадження № 45323809. Визнано неправомірною та скасовано постанову Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ПАТ "КБ "Надра" від 06.11.2014 ВП № 45323809.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника без індивідуального визначення переліку майна, на яке накладається арешт, навіть за умов застереження про обмеження таких заходів сумою стягнення, є неправомірним, оскільки призводить до обтяження всього майна боржника, вартість якого значно перевищує межі суми стягнення, позбавляє боржника можливості розпоряджатися своїм майном, повноцінно здійснювати господарську діяльність, отримувати оборотні кошті від такої діяльності та забезпечувати задоволення вимог кредиторів, а також суперечить статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" щодо накладення арешту на майно боржнику у певній послідовності (у першу чергу на кошти боржника та інші цінності, а у разі їх відсутності - на інше майно боржника) та частині третій статті 57 вказаного Закону, яка обмежує арешт сумою стягнення, розміром витрат, пов'язаних з виконанням рішення, та передбачає арешт індивідуально визначеного майна.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 (склад колегія суддів: Куксов В.В. - головуючий, Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л.) апеляційні скарги заступника прокурора міста Києва, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2015 скасовано. Відмовлено публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" у задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) Юхименко О.С. Стягнуто з ПАТ "КБ "Надра" на користь Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 609,00 грн.

При цьому, апеляційний господарський суд виходив з того, що арешт рухомого та нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було застосовано державним виконавцем правомірно на підставі заяви стягувача, у відповідності до вимог ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" в межах суми звернення стягнення, що, за висновком суду, не свідчить про те, що заборона на відчуження стосується всього належного боржнику майна, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про обтяження нерухомого майна боржника, натомість наявні докази обтяження лише рухомого майна. Врахувавши наведене, а також те, що 06.02.2015 у боржника запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень боржника, що арешт майна, в межах суми боргу 228 140 524,16 грн несе загрозу стабільній роботі Банку та інтересам вкладників та інших клієнтів.

В касаційній скарзі публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду залишити в силі, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників позивачів та ГПУ, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.2014 у даній справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014, яка була залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2015, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "КБ "Надра" на користь Державної іпотечної установи відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 228 140 524,16 грн та у доход спеціального фонду Державного бюджету України, що передбачений для зарахування судового збору, судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

28.10.2014 господарським судом міста Києва видано наказ № 910/14247/14 про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2014 щодо стягнення з ПАТ "КБ "Надра" на користь Державної іпотечної установи відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 228 140 524,16 грн.

06.11.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП №45323809 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного наказу господарського суду міста Києва від 28.10.2014 у справі № 910/14247/14.

06.11.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 45323809 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ "КБ "Надра" в межах суми звернення стягнення 228 140 524,16 грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ПАТ "КБ "Надра", в межах суми боргу.

У зв'язку з винесенням державним виконавцем вказаної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2014, ПАТ "КБ "Надра" звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії органу Державної виконавчої служби

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 вказаного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції 03.11.2014 до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ надійшла заява Державної іпотечної установи (стягувач) про примусове виконання наказу суду № 5952/15 від 31.10.2014 (т.3, а.с. 33, 34), в якій стягувач просив прийняти вказаний вище наказ до виконання, відкрити виконавче провадження, а також накласти арешт на кошти та майно боржника і оголосити заборону на його відчуження, про що винести відповідну постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Винесення постанови про накладення арешту на майно боржника під час відкриття виконавчого провадження передбачено також і частиною другою ст. 57 вказаного Закону.

Таким чином, наведеними нормами закону державному виконавцю під час відкриття виконавчого провадження надано право за заявою стягувача постановити про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реалізація якого і була здійснена 06.11.2014 державним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження ВП №45323809.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови:

про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Вказаними постановами може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що накладення арешту на майно боржника можливе лише в межах суми стягнення (з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів), та як на все майно боржника, так і на окремо визначене.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було накладено державним виконавцем 06.11.2014 відповідно до вимог закону в межах суми звернення стягнення 228 140 524,16 грн, що не стосується всього належного боржнику майна, чим спростовуються твердження відповідача про зворотне.

Крім того, апеляційним господарським судом було також вірно зазначено, що в матеріалах справи наявні докази обтяження лише рухомого майна боржника; відомості про обтяження нерухомого майна в матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що при реалізації державним виконавцем права накладення арешту на майно боржника під час відкриття виконавчого провадження (шляхом винесення відповідної постанови), передбаченого ч. 2 ст. 25 та ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", не можливо здійснити визначення конкретного рухомого та нерухомого майна боржника, яке підлягає арешту. Перевірка майнового стану боржника (визначення наявності у боржника коштів, інших цінностей, майна, його виду, вартості) відбувається лише після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду, під час примусового виконання рішення.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на те, що державний виконавець, наклавши арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, в порушення вимог закону не визначив конкретний перелік майна, що підлягає арешту.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ "КБ "Надра", в межах суми звернення стягнення та в рамках виконавчого провадження № 45323809, суд апеляційної інстанцій правильно встановив та виходив з правомірності дій виконавчої служби.

Враховуючи викладене, прийнята апеляційним господарським судом постанова, якою було скасовано ухвалу місцевого господарського суду про задоволення скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ, відповідає матеріалам справи та вимогам закону, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 у справі № 910/14247/14 - без змін.

Головуючий О. Кот

Судді Н. Кочерова

В. Саранюк