РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2015Справа №910/14420/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Державного підприємства «Макарівське лісове господарство»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПОСТАЧСЕРВІС»

про стягнення 33 333 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ольховець М.С. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство «Макарівське лісове господарство» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПОСТАЧСЕРВІС» про стягнення з останнього заборгованості в сумі 33 333 грн. відповідно до договору поставки від 02.03.2015 №АП-0352.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання 31.07.2015 вдруге не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому господарський суд виходить із наступного.

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвали господарського суду міста Києва від 08.06.2015 та від 08.07.2015 було направлено за належною адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 03115, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 91.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 02.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПОСТАЧСЕРВІС», далі Постачальник, та Державним підприємством «Макарівське лісове господарство», далі Покупець, було укладено договір поставки № АП-0352, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1 Договору) Постачальник зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному договорі, металопрокат (далі по тексту «Товар»), сортимент, кількість та ціна якого вказані у Специфікаціях, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід'ємними частинами.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що кількість кожної партії Товару узгоджується між Сторонами в рахунках-фактурах та Специфікаціях до Договору. З моменту прийняття та оплати Покупцем рахунку-фактури партія Товару вважається узгодженою між Сторонами.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна на Товар встановлюється за домовленістю між Постачальником та Покупцем, з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках специфікаціях. Ціна фіксується на строк дії рахунку, який в ньому вказаний.

Відповідно до п. 3.2 Договору встановлено, що загальна сума Договору визначається на підставі сплачених рахунків.

Оплата всієї вартості Товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок, Постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку. Оплата свідчить про згоду Покупця із характеристиками Товару, вказаними Постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв'язком (п.3.4 Договору).

Строк поставки Товару протягом 3 (трьох) робочих днів після 100% передоплати. Інші строки поставки окремих партій Товару погоджується Сторонами у Специфікаціях до цього Договору (п.4.2 Договору).

Датою поставки Товару вважається дата отримання Товару Покупцем або третьою особою (перевізником) на складі Постачальника, вказана в видатковій накладній (п. 4.4 Договору).

Відповідачем виставлено на адресу позивача рахунок на оплату товару від 02.03.2015 №665 на суму 33 333 грн.

На виконання умов Договору, позивач здійснив оплату за товар на загальну суму 33 333 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.03.2015 № 3081. Відповідач у визначені строки товар не поставив, кошти отримані в якості передплати за поставку не повернув, тому позивач намагається стягнути з відповідача 33 333 грн. попередньої оплати.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензії від 18.03.2015 №1, від 10.03.2015 № 06-31/121 з вимогою повернути попередню оплату в сумі 33 333 грн., втім, дані вимоги відповідачем не виконані.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На виконання вимог ухвал суду позивачем відряджене представника на підприємство відповідача для проведення звірки розрахунків. Прибувши за юридичною адресою відповідача позивачем виявлено, що підприємство відповідача за адресою реєстрації не знаходиться на телефоні дзвінки не відповідає, про що позивачем складено довідку від 30.07.2015 №06-31/426.

При цьому судом враховано, що акт звірки є суто бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, здійснив оплату за товар на загальну суму 33 333 грн., але відповідач у визначені строки товар не поставив, кошти отримані в якості передплати за поставку не повернув. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 33 333 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПОСТАЧСЕРВІС», згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 31.07.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 629, 693, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПОСТАЧСЕРВІС» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПОСТАЧСЕРВІС», 03115, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 91, , на користь:

- Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» 08000, Київська область, Макарівський район, селище міського типу Макарів.ю вул. Леніна, буд. 17/1, , заборгованість у сумі 33 333 грн. та судовий збір у розмірі 1827 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 05.08.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко