ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 р. Справа №917/2425/14

за позовом Тростянецької сільської ради, вул.Дзержинського, 9, с.Великий Тростянець, Полтавський район, Полтавська область,38770

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Спілка селян "Тростянець", вул.Дзержинського, 4, с.Великий Тростянець, Полтавський район, Полтавська область,38770

про стягнення 52022,69грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Кавтаскіна В.В.

від відповідача: Довгий А.А., Гайтота І.М.

У судовому засіданні 03.02.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 52022,69грн., у т.ч. 40710,00грн. заборгованість за Договором №2 про інвестування на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Тростянецької сільської ради від 24.12.2012р. та 11312,69грн. - заборгованість за Договором оренди землі від 19.01.2010р.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов від 19.01.2015р. вхід. №505 проти позову заперечує, посилаючись на належне виконання зобов"язань за Договором №2 про інвестування на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Тростянецької сільської ради від 24.12.2012р. Щодо позовних вимог у за Договором оренди землі від 19.01.2010р. відповідач заперечує поністю та заявляє клопотання про застосування строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані сторонами докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, в їх сукупності, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

Між Тростянецькою сільською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Спілка Селян «Тростянець» було укладено договір № 2 про інвестування на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області від 24.12.2012р. (Договір).

Згідно п. 2.1. Договору СТОВ «Спілка Селян «Тростянець» до 31.12.2012 р. перераховує на рахунок цільового фонду соціально-економічного розвитку Тростянецької сільської ради грошові кошти в сумі 40 710,00 грн. з розрахунку 30,00 грн. за 1 га ріллі (земельна ділянка знаходиться в оренді за СТОВ «Спілка Селян «Тростянець» площею 1357 га). в тому числі надання послуг.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача 40 710,00 грн. коштів цільового фонду. При цьому, позивач посилається на перевірку Державної фінансової інспекції в Полтавській області, що відбулася у квітні 2013р. Державна фінансова інспекція в Полтавській області винесла вимогу, де, зокрема в п. 1 зазначено:

«... Стягнути до бюджету не сплачені кошти за договором про надання суб'єктом підприємства благодійної допомоги згідно укладеної угоди, термін виконання якої минув, на загальну суму 40 710,00 грн. з метою відшкодування збитків...».

Крім того, Тростянецька сільська рада заявляє вимогу про стягнення з відповідача 11312,69грн. - заборгованість за Договором оренди землі від 19.01.2010р.

Суд, розглянувши матеріали справи в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 11312,69грн. встановив:

19.01.2010 року між Тростянецькою сільською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Спілка Селян «Тростянець» було укладено договір оренди землі.

Предметом договору є надання в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення (п.1 Договору). Об'єкт оренди згідно п.2 договору - земельна ділянка загальною площею 265,14 га,в тому числі: рілля - 95,14 га,

сіножаті - 25,30 га, пасовища - 120,00 га, господарські двори - 24,70 га.

Відповідно до умов договору : «Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 15 237,25 грн. в рік, в тому числі: рілля - 12 381,90 грн., сіножаті - 329,26 грн., пасовища - 1561,73 грн., господарські двори - 964,36 грн., протягом 10 календарних днів наступного за останнім днем звітного (податкового) місяця, з помісячним розрахунком 1/12 річної орендної плати».

В обгрунтування даної вимоги позивач посилається на перевірку Державної фінансової інспекції в Полтавській області, в акті №01-21/113 від 23.05.2013 р. якої зазначено, зокрема в п. 2:

«...Шляхом проведення претензійно позовної роботи, стягнути з СТРОВ «СС «Тростянець»до бюджету Тростянецької сільської ради заборгованість в сумі 67 876,19 грн., що виникла внаслідок несвоєчасного надходження до місцевого бюджету плати за надання в користування природних ресурсів згідно укладених договорів...».

При вирішенні спору суд виходить з наступного

Згідно п. 2.1. Договору СТОВ «Спілка Селян «Тростянець» до 31.12.2012 р. перераховує на рахунок цільового фонду соціально-економічного розвитку Тростянецької сільської ради грошові кошти в сумі 40 710,00 грн. з розрахунку 30,00 грн. за один гектар ріллі, в тому числі надання послуг.

СТОВ «Спілка Селян «Тростянець» на виконання умов Договору № 2 від 24.01.2012 року надав послуги Тростянецькій сільській раді на суму 47 964,26 грн., а саме виконав роботи з благоустрою Тростянецької сільської ради. Протягом 2012 року надавав Тростянецькій сільській раді наступні послуги: возили пісок, воду, ізвість, розпилювали, завантажували ліс для огорожі смітника, виставляли огорожу смітника, робили планіровку дороги до смітника, загортали смітники, проводили очистку доріг від снігу, про що свідчать акти здачі-приймання виконаних робіт.

Відтак, між сторонами у справі було укладено договір про інвестування на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Тростянецької сільської ради, за яким позивач просить суд стягнути 40710,00грн., а відповідач за даним договором здійснив послуги з благострою Тростянецької сільської ради на суму 47964,26грн.

Посилання позивача на висновки, які викладені в акті Державної фінансової інспекції в Полтавській області є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Сам лише акт Державної фінансової інспекції не визначений законодавством як безумовний доказ в розумінні ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. Обставини, вказані в такому акті повинні підтверджуватись належними доказами в у відповідності до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача 40710,00грн. заборгованість за Договором №2 про інвестування на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Тростянецької сільської ради від 24.12.2012р. є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 11312,69грн. - заборгованість за Договором оренди землі від 19.01.2010р. суд зазначає наступне.

Згідно п. 8 Договору оренди від 19.01.2010 року, договір укладено до 31.12.2010 року.

Згідно п. 3.6. Договору оренди від 19.01.2010 року, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Доказів щодо укладення Додаткової угоди до Договору оренди суду не надано.

Отже, Договір оренди від 19.01.2010 року закінчився 01.01.2011 року. Позовну заяву з вимогою про стягнення заборгованість за Договором оренди землі від 19.01.2010р. у розмірі 11312,69грн. подано до суду лише 21.10.2014 року.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок ( ст. 253 ЦК).

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В абзаці 7 пункту 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», вказано, що Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обов'язково має бути зазначене в протоколі судового засідання (пункт 6 частини другої статті 81-1 ГПК України); господарський суд може також запропонувати відповідачеві викласти таку заяву в письмовій формі та долучити її до матеріалів справи.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідачем було заявлено щодо пропуску позивачем строку позовної давності щодо стягнення 11312,69грн.

З огляду на вище викладене та заяву відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за Договором оренди землі від 19.01.2010р. у розмірі 11312,69грн. не підлягають задоволенню як такі, що пред'явлені за межами, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України, спеціального строку позовної давності в один рік.

До матеріалів справи позивачем надано Акт звірки взаємних розрахунків від 15.08.2014 року. суд не може вважати даний акт належним доказом, оскільки даний акт не містить посилання на Договорір оренди землі від 19.01.2010р.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, а також подані представниками сторін докази, заслухавши їх пояснення, всебічно повно та об'єктивно за своїм внутрішнім переконанням оцінивши всі обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити

Повне рішення складено 05.02.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.