РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015Справа №910/21486/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи"

до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Компанія CyntalmoHoldingsLtd

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

4) ОСОБА_3

5) ОСОБА_4

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2) Головне управління Національного банку України по місту

Києву та Київській області

за участю Прокуратури міста Києва про визнання зобов'язань припиненими.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Кравцов В.Ю., Кондратенко С.В., за довіреностями

від відповідача: Любар-Пурлінська Т.М., за довіреністю

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

від третьої особи-3: не з'явився

від третьої особи-4: не з'явився

від третьої особи-5: не з'явився

від третьої особи-6: не з'явився

від третьої особи-7: Таболін О.С., за довіреністю

від прокуратури: Жовтун Н.Б. посвідчення № 019901.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року Приватне акціонерне товариство "Вентиляційні системи" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання зобов'язань припиненими.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/21486/14, залучено до участі у розгляді справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанію Cyntalmo Holdings Ltd, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/21486/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015р., позов ПрАТ "Вентиляційні системи" задоволено:

- визнано припиненим зобов'язання ПрАТ "Вентиляційні системи" перед ПАТ "Брокбізнесбанк" за Кредитним договором № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 та додатковими угодами до нього в частині заборгованості ПрАТ "Вентиляційні системи" за кредитом у розмірі 149 332 853, 97 грн.;

- визнано припиненим Договір іпотеки між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк" від 03.04.2008, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. та зареєстровано в реєстрі № 1452, а також додаткові угоди до нього;

- визнано припиненим Договір застави між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк" від 28.12.2011, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. та зареєстровано в реєстрі № 3162;

- визнано припиненим Договір застави № 25-08-840-Z3 від 02.04.2008 між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк";

- визнано припиненим Договір застави № 25-08-840-Z5 від 16.07.2008 між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк";

- визнано припиненим Договір застави № 25-08-840-Z7 від 16.07.2008 між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк";

- визнано припиненим Договір застави № 25-08-840-Z9 від 28.12.2011 між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк";

- визнано припиненим Договір застави № 25-08-840-Z11 від 20.06.2011 між ПрАТ "Вентиляційні системи" та ПАТ "Брокбізнесбанк";

- стягнуто з ПАТ "Брокбізнесбанк", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь ПрАТ "Вентиляційні системи" судовий збір у розмірі 9 744,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задоволено частково, касаційну скаргу Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по місту Києву і Київській області задоволено частково, касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 р. та рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2014 р. у справі № 910/21486/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Згідно з Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/665 від 08.06.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/21486/14, за результатами якого зазначену справу передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2015 р. справа № 910/21486/14 була прийнята до провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 29.07.2015 р.

24.07.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані письмові пояснення.

У судове засідання 29.07.2015 р. представники позивача з'явились, надали свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судове засідання 29.07.2015 р. з'явився, подав письмові пояснення, проти позову заперечував.

У судове засідання 29.07.2015 р. представники третьої особи - 7 та прокуратури з'явились, надали пояснення стосовно суті спору, проти задоволення позову заперечували.

Представники третіх осіб 1, 2, 3, 4, 5, 6 у судове засіданні 29.07.2015 р. не з'явились, про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2008 р. між ПАТ "Брокбізнесбанк" (Кредитор) та ПрАТ "Вентиляційні системи" (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 25-08-840-MKL, предметом якого є надання у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання коштів на умовах визначених Договором. Протягом 2008-2012 років сторонами вносились зміни до Кредитного договору № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 р. шляхом укладення Додаткових угод, якими серед іншого, змінювались суми кредиту, процент, строки погашення кредиту та процентів, і зокрема встановлено строк користування кредитом до 01.10.2016 р.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 між ПАТ "Брокбізнесбанк" як заставодержателем (іпотекодержателем) та ПрАТ "Вентиляційні системи" як заставодавцем (іпотекодавцем) були укладені наступні забезпечувальні договори:

- Договір застави № 25-08-840-Z3 від 02.04.2008 р., за умовами якого заставодавець (позивач) передав заставодержателю (відповідачу) в заставу товари в обороті балансовою вартістю 26 876 485,82 грн.;

- Договір іпотеки від 03.04.2008 р., за умовами якого іпотекодавець (позивач) передав іпотекодержателю (відповідачу) в іпотеку нежилі приміщення загальною площею 1 281,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик (вул. Карла Маркса), будинок № 104/а;

- Договір застави № 25-08-840-Z5 від 16.07.2008 р., за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу майнові права вимоги на отримання товарів, які оцінено на 1 000 000,00 дол. США;

- Договір застави № 25-08-840-Z7 від 16.11.2010 р., за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу основні засоби, які оцінено на суму 51 314 000,00 грн.;

- Договір застави № 25-08-840-Z9 від 28.12.2011 р., за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу майнові права вимоги на отримання грошових коштів у сумі 11 819 093,75 дол. США;

- Договір застави від 28.12.2011 р., за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу транспортний засіб - автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA AMBIENTE, тип легковий хетчбек-В, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) TMBCK41Z9BB155522;

- Договір застави № 25-08-840-Z11 від 20.06.2012 р., за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу основні засоби ринкова та узгоджена сторонами вартість яких становить 333 500,00 грн.

Відповідно до довідки ПАТ "Брокбізнесбанк" за вих. № 2687д-010-05 від 03.10.2014р., заборгованість позивача за Кредитним договором № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 р. станом на 01.10.2014 р. становить 5 531 534,84 грн. та 3 849 269,90 Євро строкова заборгованість за основним зобов'язанням; 980 000,00 дол. США та 745 000,00 Євро прострочена заборгованість за основним зобов'язанням; 54 731,43 дол. США та 35 117,83 Євро строкова заборгованість за відсотками; 54 252,18 дол. США та 36 901,01 Євро прострочена заборгованість за відсотками.

28.02.2014 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 9 "Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації", відповідно до якого на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних", керуючись пунктом 2 частини 5 ст. 12 та ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розпочато процедуру виведення ПАТ "Брокбізнесбанк" з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації на період з 03.03.2014 р. до 02.06.2014 р.

Постановою Національного банку України № 339 від 10.06.2014 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ "Брокбізнесбанк" та ліквідацію банку. За рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014 р. розпочато ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначено уповноваженою особою на ліквідацію банку Куреного О.В. на період з 11.06.2014 р. до 10.06.2015 р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 103 від 21.05.2015 р. продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» строком на один рік до 10.06.2016 р. включно.

Разом з тим, 05.09.2014 р. між Компанією Cyntalmo Holdings Ltd (Цедент) та ПрАТ "Вентиляційні системи" (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги № 08, за умовами якого Цесіонарій (позивач) набув право вимоги до ПАТ "Брокбізнесбанк" у сумі 6 719 271,64 дол. США, яке належало Компанії Cyntalmo Holdings Ltd на підставі Договору банківського вкладу № 13-11-2010 від 22.11.2010 р., укладеного з ПАТ "Брокбізнесбанк".

29.10.2014 р. Компанія Cyntalmo Holdings Ltd направила на адресу ПАТ "Брокбізнесбанк" повідомлення про відступлення на користь ПрАТ "Вентиляційні системи" права вимоги за Договором банківського вкладу № 13-11-2010 від 22.11.2010 р.

Крім того, 08.07.2014 р. між ОСОБА_1 (Цедент) та ПрАТ "Вентиляційні системи" (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги № 1 та Договір про відступлення права вимоги № 5, за умовами яких позивач набув право вимоги до ПАТ "Брокбізнесбанк" у сумі 3 838 729,88 дол. США, яке належало ОСОБА_1 на підставі Договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 364-07-13-840 від 01.08.2013 р. та право вимоги у сумі 1 165 561,74 грн. на підставі Договору про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки _ЕС/МС GOLD НОМЕР_1 від 04.02.2009 р., укладеного з ПАТ "Брокбізнесбанк".

31.07.2014 р. ОСОБА_1 направив на адресу ПАТ "Брокбізнесбанк" повідомлення від 08.07.2014 р. про відступлення на користь ПрАТ "Вентиляційні системи" права вимоги за вищевказаними договорами.

08.07.2014 р. між ОСОБА_2 (Цедент) та ПрАТ "Вентиляційні системи" (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги № 3, за умовами якого позивач набув право вимоги до ПАТ "Брокбізнесбанк" у сумі 15 024,71 дол. США, яке належало ОСОБА_2 на підставі Договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 365-07-13-840 від 01.08.2013 р., укладеного з ПАТ "Брокбізнесбанк".

31.07.2014 р. ОСОБА_2 направив на адресу ПАТ "Брокбізнесбанк" повідомлення про відступлення на користь ПрАТ "Вентиляційні системи" права вимоги за Договорами банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 365-07-13-840 від 01.08.2013 р.

08.07.2014 р. між ОСОБА_3 (Цедент) та ПрАТ "Вентиляційні системи" (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, за умовами якого позивач набув право вимоги до ПАТ "Брокбізнесбанк" у сумі 2 301 729,82 дол. США., яке належало ОСОБА_3 на підставі Договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 366-07-13-840 від 01.08.2013 р., укладеного з ПАТ "Брокбізнесбанк".

31.07.2014 р. ОСОБА_3 направила на адресу ПАТ "Брокбізнесбанк" повідомлення про відступлення на користь ПрАТ "Вентиляційні системи" права вимоги за Договорами банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 366-07-13-840 від 01.08.2013 р.

08.07.2014 р. між ОСОБА_4 (Цедент) та ПрАТ "Вентиляційні системи" (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги № 4, за умовами якого позивач набув право вимоги до ПАТ "Брокбізнесбанк" у сумі 15 024,71 дол. США., яке належало ОСОБА_4 на підставі Договору банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 367-07-13-840 від 01.08.2013 р., укладеного з ПАТ "Брокбізнесбанк".

31.07.2014 р. ОСОБА_4 направила на адресу ПАТ "Брокбізнесбанк" повідомлення про відступлення на користь ПрАТ "Вентиляційні системи" права вимоги за Договорами банківського строкового вкладу (депозиту) "Стабільний" № 367-07-13-840 від 01.08.2013 р.

26.09.2014 р. позивач звернувся до ПАТ "Брокбізнесбанк" із заявою вих. № 2251 від 25.09.2014 р. про припинення зобов'язання за Кредитним договором № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 р. та Додатковими угодами до нього в частині заборгованості у розмірі 151 451 752,01 грн., у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, а також про припинення зобов'язань за Договором іпотеки від 03.04.2008 р. за реєстровим № 1452 і Додатковими угодами до нього; Договором застави від 28.12.2011 р. за реєстровим № 3162; Договором застави № 25-08-840-Z3 від 02.04.2008 р.; Договором застави № 25-08-840-Z5 від 16.07.2008 р.; Договором застави № 25-08-840-Z7 від 16.07.2008 р.; Договором застави № 25-08-840-Z9 від 28.12.2011 р.; Договором застави № 25-08-840-Z11 від 20.06.2011 р.

Зазначена заява позивача залишена відповідачем без відповіді, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" заперечує проти позову з тих підстав, що правовідносини у сфері гарантування вкладів фізичних осіб під час ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", положеннями якого визначено, що вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються в сьому чергу.

Крім того, відповідач в своїх поясненнях зазначає, що обидві сторони Кредитного договору як боржник так і кредитор існують як окремі особи, а тому в силу ст. 606 ЦК України в даних правовідносинах між позивачем та відповідачем не відбулось поєднання передбаченого зазначеною статтею боржника і кредитора в одній особі.

Представник прокуратури та третьої особи 7 проти позову також заперечують з вищевикладених підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто, зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін у одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Згідно з частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Згідно з частиною 2 ст. 204 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі. Зобов'язання виникає знову, якщо це поєднання припиняється.

Приписи статті 606 ЦК України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить за певних обставин зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, та/або навпаки. Іншими словами, в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин). При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим і припиняється правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа. Поєднання боржника та кредитора може бути наслідком, зокрема, правонаступництва, причому як загального, так і у випадку ліквідації з правонаступництвом злиття, приєднання тощо.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, обидві сторони Кредитного договору як боржник так і кредитор існують як окремі особи, а тому передбаченого зазначеною статтею поєднання боржника і кредитора в одній особі не відбулося.

Пунктом 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за змістом кредитного договору, банк є кредитором позичальника з майновими вимогами про повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно з частиною 1 ст. 1058 та частиною 1 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Отже, фізична або юридична особа, яка внесла кошти на депозит в установі банку, є кредитором банку з майновими вимогами щодо одержання відсотків або іншого доходу, обумовленого договором банківського вкладу, за користування банком грошовими коштами вкладника, а також повернення суми вкладу після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту) або на першу вимогу вкладника.

Позивач на підставі Кредитного договору № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 з додатковими угодами до нього є боржником відповідача, а останній є кредитором позивача. Після укладення між позивачем та третіми особами Договорів про відступлення права вимоги, позивач набув право вимоги до відповідача за Договорами банківського (строкового) вкладу, та став кредитором останнього, тобто між сторонами у справі склалися взаємні зустрічні грошові зобов'язання на підставі Кредитного договору № 25-08-840-MKL від 02.04.2008 та Договорів про відступлення права вимоги № 1, 2, 3, 4, 5 від 08.07.2014 та № 08 від 05.09.2014, що вказує на відсутність поєднання боржника і кредитора в одній особі або вибуття суб'єкта в силу об'єктивних обставин з правовідношення.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною першою ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини 1 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Пунктом четвертим частини 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Як встановлено судом, 28.02.2014 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 9 "Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації" відповідно до якого на підставі постанови Правління НБУ № 107 від 28.02.2014 р. "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" розпочато процедуру виведення ПАТ "Брокбізнесбанк" з ринку та запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію на період з 03.03.2014 до 02.06.2014.

Постановою Національного банку України № 339 від 10.06.2014 р. відкликано банківську ліцензію ПАТ "Брокбізнесбанк" та розпочато ліквідацію банку. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014 розпочато ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначено уповноваженою особою на ліквідацію банку Куреного О.В. на період з 11.06.2014 до 10.06.2015 р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 103 від 21.05.2015 р. продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» строком на один рік до 10.06.2016 р. включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи розпочата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з частиною шостою ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (ч. 3 ст. 46 цього Закону).

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури (ч. ч. 1, 6 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Таким чином, як встановлено судом, укладення договорів про відступлення права вимоги відбулося після прийняття рішення про ліквідацію банку, а відтак, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з встановленою даним Законом черговістю погашення вимог кредиторів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання зобов'язань припиненими не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 03.08.2015 р.

Суддя О.В. Нечай