ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015 року Справа № 904/1348/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Попов Д.О., довіреність № б/н від 31.03.15, представник;

від позивача: Лихопьок Д.П., довіреність № б/н від 31.03.15, представник;

представники відповідача-1,2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег і Ко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015 року по справі № 904/1348/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив 21", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег і Ко", м. Київ

про стягнення заборгованості в сумі 433 832, 81 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015 року у справі № 904/1348/15 (суддя Мельниченко І.Ф) позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковчег і Ко" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Позитив 21» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Сервісопторг" 6 000 (шість тисяч гривень) заборгованості за переказними векселями АА № 0100854, АА № 0100483, АА № 0100857.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковчег і Ко" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Сервісопторг" 427 832 (чотириста двадцять сім тисяч вісімсот тридцять дві гривні) 81 коп. заборгованості за переказними векселями АА № 0100854, АА № 0100483, АА № 0100857, 4338 (чотири тисячі триста тридцять вісім гривень) 33 коп. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Позитив 21 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Сервісопторг" 4 338 (чотири тисячі триста тридцять вісім гривень) 33 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег і Ко", звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвали ти нове рішення яким відмовити позивачу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що в порушення ст. 38 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, позивачем не було пред'явлено переказний вексель для платежу. На момент розгляду даної справи позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що переказні векселі серії АА №0100584, АА № 0100483, АА №0100857 були пред'явлені для платежу у встановлені законом строки, тому вимога стягнути з ТОВ «Ковчег і Ко» заборгованості є неправомірною.

Також, не зважаючи на вимоги ст. 44 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, позивач не пред'явив векселі серії АА №0100584, АА № 0100483, АА №0100857 для платежу, а також не здійснив протест векселів. Таким чином, у позивача не виникло право регресу у разі неплатежу, а тому вимоги солідарно стягнути з ТОВ «Позитив 21№ і «Ковчер і Ко» 6 000 грн. заборгованості за договором поруки є незаконною, на думку скаржника.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг", м. Дніпропетровськ надано відзив на апеляційну скаргу відповідача-2, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

22.07.2015 року представники відповідача-1,2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 22.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

03.02.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Сервісопторг" (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ковчег і Ко" (Другий відповідач) укладено договір № 85015-9 (далі - Договір). (а.с. 44).

В п. 1.1. договору сторони погодили, що продавець зобов'язується поставляти, а Покупець - приймати та оплачувати: паперову продукцію в асортименті, пойменована у подальшому Товар за умовами, наведеними у Договорі та узгодженими сторонами.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата виконується шляхом перерахування Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця 100% суми, зазначеної в рахунках та/або накладних до договору в термін згідно виставлених рахунків. Можливе здійснення оплати векселем.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на адресу другого відповідача, про що свідчать копії накладних, залучені до матеріалів справи (а.с. 76-86).

28.09.2012 р., 14.08.2012 р. та 02.10.2012 р. другий відповідач акцептував на користь позивача переказні векселі серії: АА № 0100854 на суму 311 732, 05 грн. - зі строком платежу: „за пред'явленням не раніше 18 жовтня 2012 року, АА № 0100483 на суму 88 218 грн. - зі строком платежу : „за пред'явленням не раніше 03 вересня 2012 р., АА № 0100857 на суму 112 151, 44 грн. - зі строком платежу: „за пред'явленням не раніше 22 жовтня 2012 року".

14.01.2015 року позивач звернувся до другого відповідача із вимогою про сплату заборгованості за зазначеними вище векселями (а.с. 13-14, 47, 48).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Ковчег і ко» неналежним чином виконав зобов'язання, здійснивши розрахунки частково за векселем АА № 0100483 в сумі 78 268, 68 грн., про що свідчать копії платіжних доручень (а.с. 95-97).

Доказів виконання зобов'язання щодо здійснення розрахунків за векселями в сумі 433 832, 81 грн., ТОВ «Ковчег і ко» не надав.

В подальшому, 02.10.2012 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „Позитив 21" (Поручитель; відповідач -1) укладено договір поруки. (а.с. 12)

За приписами п. 1 договору поруки, предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за часткове виконання Боржником - ТОВ „Ковчег і Ко", зобов'язання по оплаті переказного векселя серії АА0100481 на суму 148 087, 44 грн. зі строком платежу „за пред'явленням не раніше 30.08.2012 року", акцептованого Боржником на користь Кредитора 10.08.2012 р.; переказного векселя серії АА № 0100483 на суму 88 218 грн. - зі строком платежу: „за пред'явленням не раніше 03 вересня 2012 р., акцептованого Боржником на користь Кредитора 14.08.2012 р.; переказного векселя серії: АА № 0100854 на суму 311 732, 05 грн. - зі строком платежу : „за пред'явленням не раніше 18 жовтня 2012 року, акцептованого Боржником на користь Кредитора 28.09.2012 р., та переказного векселя серії АА № 0100857 на суму 112 151, 44 грн. - зі строком платежу: „за пред'явленням не раніше 22 жовтня 2012 року", акцептованого Боржником на користь Кредитора 02.10.2012 р.

Відповідно до п. 3 Договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язання по оплаті Векселя.

В п. 4 Договору поруки сторони дійшли згоди про те, що розмір відповідальності Поручителя перед кредитором обмежується сумою у розмірі 2 000 грн. за кожен Вексель.

Доказів належного виконання зобов'язань по вищезазначеним Договорам не надано.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Між сторонами склалися вексельні відносини ,які врегульовані Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок" та Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі, який діє відповідно Закону України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі» від 6 липня 1999 року N 826-XIV

Відповідно до частини 1статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" векселем є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно до ч. 3 ст.4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

За вексельним законодавством виникають зобов'язання як прямих боржників, так і боржників у порядку регресу.

Прямі боржники - це векселедавець простого векселя та акцептант переказного векселя.

При цьому підставою для заявлення вимог до прямих боржників є сам вексель, що знаходиться у кредитора.

Усі інші особи, які поставили свій підпис на векселі, є учасниками регресних вексельних зобов'язань.

Це означає, що право регресу до зазначених осіб виникає у держателя векселя тільки за наявності протесту в неплатежі або іншому порушенні, допущеному при обігу векселя прямими боржниками. Без такого протесту регресні боржники не зобов'язані за векселем, крім випадків, коли інше передбачено в цьому документі або прямо встановлено Уніфікованим законом (абзац 5 ст. 44, ст. 46, абзац 4 ст. 54).

Як вбачається з переказних векселів ТОВ «Ковчег і Ко» акцептував на користь позивача переказні векселі серії: АА № 0100854 на суму 311 732, 05 грн. - зі строком платежу: „за пред'явленням не раніше 18 жовтня 2012 року, АА № 0100483 на суму 88 218 грн. - зі строком платежу : „за пред'явленням не раніше 03 вересня 2012 р., АА № 0100857 на суму 112 151, 44 грн. - зі строком платежу: „за пред'явленням не раніше 22 жовтня 2012 року".

Таким чином , вимога позивача (трасанта, держателя векселів) про його сплату заявлена до прямого боржника (відповідача-2,акцептанта), а не до боржника, зобов'язаного в порядку регресу.

Стаття 28 Уніфікованого закону встановлює, що шляхом акцепту трасат зобов'язується здійснити платіж за переказним векселем при настанні строку платежу.

У разі неплатежу держатель, навіть якщо він є трасантом, має право учинити проти акцептанта прямий позов, який грунтується на переказному векселі, щодо всього того, до чого може бути пред'явлена вимога відповідно до статей 48 і 49.

Відповідно до абзацу 1 ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються через три роки, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Перебіг трирічного строку на пред'явлення позовних вимог до акцептанта переказного векселя починається з дати настання строку платежу, зазначеного у векселі.

Встановлені ст. 70 Уніфікованого закону строки для пред'явлення позовних вимог за векселем є присічними, вони не можуть бути змінені за угодою сторін і не підлягають зупиненню або відновленню. Суд застосовує ці строки незалежно від заяви сторони. Після їх закінчення припиняється дія матеріального права вимоги платежу від зобов'язаних за векселем осіб.

Позов позивачем до акцептанта заявлений 19.02.2015р. тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому вимоги є обгрунтованими і пілягали задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем -2 не надано, тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув солідарно з боржника та поручителя заборгованість за переказними векселями 6000 грн. у межах відповідальності встановленої договором поруки (п.4 договору поруки обмежена відповідальність поручителя сумою 2000грн. за один вексель).

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ст.38,44 Уніфікованого закону на не пред'явлення переказних векселів йому до оплати, та відсутність у позивача права регресної вимоги за векселями, судова колегія вважає не обґрунтованими, оскільки позивач є векселедержателем і трасантом-особою яка видала вексель, а відповідач-2 акцептантом - прямим боржником, тому вимоги позивача не є регрес ними.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег і Ко" м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015 року у справі №904/1348/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний тест постанови виготовлено 27.07.2015р.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд