ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р.Справа № 915/50/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сидоренка М.В.,

суддів: Аленіна О.Ю., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

за участю представників сторін:

від публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" - не з'явився

від товариства з обмеженою відповідальністю "Славич" - Гусак О.М.

від публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" - не з'явився

від Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - не з'явився

від публічного акціонерного товариства "Марфін банк" - не з'явився

від Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва - не з'явився

від товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпром" - не з'явився

від ОСОБА_3 - не з'явився

від публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - не з'явився

від ліквідатора Прохорова Володимира Сергійовича - Прохоров В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль"

на постанову господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 р.

у справі № 915/50/15

за заявою боржника: товариства з обмеженою відповідальністю "Славич"

кредитори:

1. Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль"

2. Публічне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль"

3. Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

4. Публічне акціонерне товариство "Марфін банк"

5. Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорпром"

7. ОСОБА_3

8. Публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

ліквідатор: Прохоров Володимир Сергійович

про банкрутство,

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 р. (суддя Адаховська В.С.) визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Славич" (далі також - ТОВ "Славич", Товариство, Боржник, Банкрут) банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором Банкрута призначено гр. Прохорова Володимира Сергійовича (далі також - Ліквідатор); визначено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання Товариства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; встановлено місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання Боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет для пред'явлення кредиторами вимог до Банкрута; зобов'язано Ліквідатора скласти реєстр вимог кредиторів та завчасно надати його суду на затвердження; розгляд справи з приводу затвердження реєстру вимог кредиторів призначено на 24 березня 2014 р. о 12 год. 00 хв.; строк виконання всіх грошових зобов'язань Банкрута вирішено вважати таким, що настав; припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів, інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості Банкрута; скасовано арешти, заборони, накладені на активи (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності) Боржника, визнаного банкрутом та усі інші обмеження, обтяження щодо активів останнього; припинено повноваження органів управління Банкрута щодо управління Банкрутом та розпорядження його майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання Боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; зобов'язано посадових осіб Боржника протягом п'ятнадцяти днів передати бухгалтерську та іншу документацію Банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Банкрута Ліквідатору; зобов'язано Ліквідатора провести ліквідаційні заходи, передбачені розділом ІІІ Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі також - Закон про банкрутство), після завершення ліквідаційних заходів, але не пізніше 10.02.2016 р., надати до суду звіт та ліквідаційний баланс Банкрута на затвердження; зобов'язано Ліквідатора щомісяця надавати суду відомості щодо проведення ліквідаційної процедури з підтверджуючими документами.

Вказана постанова мотивована дотриманням Товариством порядку ліквідації юридичної особи у відповідності з вимогами ст. ст. 105, 110, 111 ЦК України, ст. 60 ГК України та ст. ст. 33-34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", наявністю кредиторської заборгованості та відсутністю майнових активів для її задоволення, наявністю ознак неплатоспроможності (перевищення пасиву над активом).

Не погоджуючись із вказаною постановою, публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" (далі також - ПАТ "Райффайзен банк Аваль", Банк, Скаржник) звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі припинити. При цьому, Скаржник посилається на порушення судом при прийнятті даної постанови норм матеріального та процесуального права, а також неповне встановлення обставин справи. Зокрема, Банк вказує що ліквідаційною комісією Товариства не вжито всіх заходів щодо виявлення належного Боржнику майна, порушено порядок проведення ліквідації юридичної особи, встановлений ст. 111 ЦК України, зокрема не встановлено усього належного Боржнику майна, не проведено його інвентаризації та не визначено його вартості тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Славич" просило оскаржувану постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 27.07.2015 р. Ліквідатор Прохоров В.С. та представник Банкрута просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову - без змін. Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Відтак, судова колегія приходить до висновку, що невикористання учасниками провадження у даній справі про банкрутство свого процесуального права щодо приймання участі в судовому процесі не може бути перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини та матеріали справи, в тому числі наявні у них докази, відповідність викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи положення п. п. 1, 11 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство та дату порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Славич" ухвалою місцевого господарського суду 27.01.2015 р., в даному проваджені судовою колегією застосовуються положення Закону про банкрутство в редакції, яка набрала чинності з 19.01.2013 р.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а, згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "СЛАВИЧ" є юридичною особою, яке засноване на приватній власності фізичної особи, основним видом діяльності якого являється оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом, але останнім часом господарської та іншої підприємницької діяльності не проводило, обігові кошти відсутні, у зв'язку з чим 06 листопада 2013 р. власник Товариства прийняв рішення про його припинення шляхом ліквідації та призначив ліквідатором Прохорова В.С.

08.11.2013 р. у "Бюлетені державної реєстрації" № 265 (30) розміщено інформацію про припинення вказаної юридичної особи із зазначенням строку пред'явлення вимог до неї.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19854140 від 29.12.2014 р. свідчить про внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про припинення підприємницької діяльності ТОВ "СЛАВИЧ" та призначення ліквідатора.

У відповідності до даних бухгалтерського обліку у ТОВ "СЛАВИЧ" наявна загальна заборгованість у розмірі 59 858 881,05 грн., з яких:

1) перед Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі також - ДПІ) - 784 087,00 грн., з яких: 627 269,00 грн. - основний борг (зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток), 156 818,00 грн. - нараховані штрафні санкції.

2) перед Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва - 510,00 грн.;

3) перед публічним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" - 28 932,87 грн., з яких: 27 863,73 грн. - основний борг, 1 069,14 грн. - штрафні санкції.

4) перед публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" - 14 629 664,83 грн., з яких: 14 077 250,15 грн. - основний борг, 552 414,68 грн. - штрафні санкції.

5) перед публічним акціонерним товариством "МАРФІН БАНК" - 710 279,24 грн., з яких: 706 782,01 грн. - основний борг, 3497,23 грн. - штрафні санкції.

6) перед публічним акціонерним товариством "Державна акціонерна компанія (ДАК)"Автомобільні дороги України" - 31 160,35 грн.

7) перед фізичною особою ОСОБА_3 - 43 674 246,76 грн., з яких: основний борг - 40 000 000,00 грн., 3% річних, пеня та втрати від інфляції - 3 674 246,76 грн.

8) перед товариством з обмеженою відповідальністю "Дорпром" - 1 518 298,00 грн.

На підставі розгляду претензій кредиторів та даних бухгалтерського обліку, на виконання приписів ст. 112 ЦК України, складено проміжний реєстр кредиторів станом на 31.12.2014 р., загальна сума заборгованості перед якими становить 59 858 881,05 грн., з яких: основний борг - 55 470 325,24 грн., пеня, штрафні санкції - 4 388 555,81 грн.

Для складання проміжного ліквідаційного балансу станом на 31.12.2014 р. використані результати інвентаризації та інформаційні довідки установ, які відповідають за реєстрацію рухомого та нерухомого майна, а саме:

- Головного управління Держземагентства у Миколаївській області - довідка від 29.11.2013 р. за вих. № 6560/1800-13 про відсутність на обліку за ТОВ "СЛАВИЧ" земельних ділянок;

- УДАІ в Миколаївській області - довідка від 18.12.2013 р. за вих. № 9/2-3594 про відсутність зареєстрованого за ТОВ "СЛАВИЧ" автомобільного транспорту;

- Інспекції Держгірпромнагляду у Миколаївській області про відсутність технологічних транспортних засобів (штамп від 27.11.2013 р на запиті за вих. № С-3/2013 від 21.11.2013 р.);

- Держсільгоспінспекції у Миколаївській області про відсутність сільськогосподарської техніки та транспортних засобів (штамп від 04.12.2013 р. на запиті за вих. № С-1/2013 від 21.11.2013 р.);

- Державної служби інтелектуальної власності України щодо наявності або відсутності зареєстрованих за ТОВ "СЛАВИЧ" об'єктів інтелектуальної власності (лист за вих. № С-16/2013 від 06.01.2014 р., відповідь на який не отримана);

- Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті про наявність або відсутність за ТОВ "СЛАВИЧ" морських або річкових плавзасобів (лист за вих. № С-13/2013 від 06.01.2014 р., відповідь на який не отримана);

- Державної авіаційної служби України про відсутність зареєстрованих за ТОВ "СЛАВИЧ" повітряних суден (лист за вих. № 20.19-3225 від 24.03.2014 р.);

- Департаменту інформаційних технологій та митної статистики Державної митної служби України щодо товарів ввезених на митну територію України та вивезених за межі митної території України Товариством (лист за вих. № С-15/2013 від 06.01.2014 р., відповідь на який не отримана);

Крім того, Ліквідатором отримані витяги з:

- Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 43128091 від 13.01.2014 р. (додаток 55), в якому містяться записи про: арешт всього рухомого майна (обтяжувачі: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції та відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області); заставу рухомого майна (обтяжувач: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"), об'єктом обтяження є баштовий кран TEREX COMEDIL, моделі CTT141/A-6 TS16, згідно Договору застави від 29.09.2008 р. № 1741;

- з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.01.2014 р. за № 17926070, згідно якого ТОВ "СЛАВИЧ" не є засновником або учасником інших суб'єктів господарювання.

Рішенням державного реєстратора від 11.01.2014 р. за № 9831355 відмовлено у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв'язку з її відсутністю.

На підставі отриманої інформації складено наступні документи:

- інвентаризаційний опис майна від 07.11.2014 р., який свідчить про облік на балансі ТОВ "СЛАВИЧ" майна загальною балансовою вартістю 2 711 716,30 грн.;

- перелік майна від 07.11.2014 р., балансовою вартістю 2 711 716,30 грн.;

- перелік майна від 07.11.2014 р., що є предметом застави, балансовою вартістю 2 689 468,60 грн.

Дебіторська заборгованість відсутня.

Розрахунково-касове обслуговування ТОВ "СЛАВИЧ" здійснювали такі банки:

- РВ АТ "ОТП Банк" у м. Миколаїв, МФО 300528, рахунок № 8260; рахунок арештований, залишок коштів на рахунку складає 310,00 грн. (довідка РВ АТ "ОТП Банк" у м. Миколаїв від 22.10.2014 р. № 10-2/798);

- МОД ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 326182, рахунок № 2; рахунок арештований, залишок коштів на рахунку складає 0,00 грн. (довідка Відділення "Фінансово-кредитний центр" МОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 10.02.2014 р. № Р2-В94-31/1116);

- ЦВ ПАТ "МАРФІН БАНК" у м. Миколаєві, МФО 328168, рахунок № 1; рахунок закритий, залишок коштів на рахунку складав 0,00 грн. (довідка ЦВ ПАТ "МАРФІН БАНК" у м. Миколаєві від 20.10.2014 р. № 216/03);

- МЦРВ ПАТ "Приватбанк", МФО 326610, рахунок № 2027; рахунок арештований, залишок на рахунку складає 21 937,70 грн. (довідка ПАТ "Приватбанк" від 24.10.2014 р. № 20.1.0.0.0/7-20141021/1937).

Згідно постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 02.09.2013 р. про арешт коштів боржника (ВП № 38629271) на рахунки ТОВ "СЛАВИЧ" накладені арешти.

Залишок коштів на банківських рахунках ТОВ "СЛАВИЧ" склав 22 247,70 грн.

Відповідно довідки Регіонального відділення Фонду Державного майна України від 15.01.2014 р. за вих. № 14-11-00075 відомості про наявність на балансі державного майна, що не увійшло до його статутного фонду, відсутні.

На запит ліквідаційної комісії до Південного територіального управління НКЦПФР щодо надання інформації про наявність у ТОВ "СЛАВИЧ" цінних паперів, отримана відповідь про неможливість надання такої інформації (лист ПТУ НКЦПФР за вих. № 07/04/36 від 14.01.2014 р.).

Заборгованість по заробітній платі перед працівниками відсутня.

У зв'язку з тим, що на момент прийняття рішення про ліквідацію Товариства всі працівники були звільнені, загальні збори працівників Боржника для обрання їх представника працівників боржника для участі в справі про банкрутство, не збиралися.

Згідно приписів ч. 3 ст. 111 ЦК України було складено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "СЛАВИЧ" станом на 31.12.2014 р. із поясненнями до нього, а також проміжний реєстр вимог кредиторів Боржника станом на 31.12.2014 р.

Оскільки вартості майна Товариства (2 711 716,30 грн.) недостатньо для погашення його кредиторської заборгованості (59 858 881,05 грн.), про що свідчить вищезгаданий проміжний ліквідаційний баланс станом на 31.12.2014 р. та інвентаризаційний опис майна від 07.11.2014 р., це не дає можливості здійснювати передбачену Статутом підприємницьку діяльність, тому рішенням власника (учасника) ТОВ "СЛАВИЧ" від 31.12.2014 р. вирішено затвердити проміжний ліквідаційний баланс станом на 31.12.2014 р., згідно якого вартості майна ТОВ "СЛАВИЧ" недостатньо для задоволення вимог кредиторів, провести ліквідацію ТОВ "СЛАВИЧ" в порядку Закону про банкрутство, виконати вимоги ч. 5 ст. 11, ч. 1 ст. 95 цього Закону та звернутися до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, на що уповноважити ліквідатора - Прохорова В.С.

Власником також прийнято рішення про фінансування оплати праці ліквідатора Прохорова В.С., що суттєво зменшить витрати на проведення ліквідаційної процедури.

Через економічну недоцільність подальшої роботи ТОВ "СЛАВИЧ" план санації не складався.

16.01.2015 р. до господарського суду Миколаївської області від ТОВ "СЛАВИЧ" надійшла заява б/н від 15.01.2015 р. про порушення справи про банкрутство Товариства в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, оскільки під час ліквідації Боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість Боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі. Зазначена заява також містила клопотання про призначення гр. Прохорова Володимира Сергійовича, що виконував обов'язки ліквідатора Боржника в досудовому порядку ліквідації юридичної особи, ліквідатором банкрута.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.01.2015 р. зазначену заяву прийнято та призначено до розгляду в підготовчому засіданні суду на 27.01.2015 р.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 27.01.2015 р. порушено провадження у справі за заявою вказаного Боржника про визнання його банкрутом згідно положень ст. 95 названого вище Закону, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено справу до розгляду в засіданні суду для прийняття постанови про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на 10.02.2015 р.

Частиною 5 ст. 11 Закону про банкрутство встановлено обов'язок боржника звернутись до господарського суду у разі, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Частиною 1 статті 95 названого вище Закону передбачено, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язаний негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення; після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора (ч. ч. 4, 5 ст. 105 ЦК України).

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст. 95 Закону про банкрутство необхідними умовами є оцінка вартості наявного майна боржника, публікація оголошення згідно з вимогами ст. 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого ст. 105 ЦК України.

Частиною 4 статі 60 Господарського кодексу України, яка була чинною на час прийняття власником Товариства рішення про його припинення шляхом ліквідації, встановлено, що ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб'єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб'єкта господарювання.

Згідно ч. 5 вищевказаної статті ГК України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

Ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи (ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 4 ст. 205 Господарського кодексу України визначено, що у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

Згідно ст. 209 Господарського кодексу України у разі нездатності суб'єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов'язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб'єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним. Нездатність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів інакше як через застосування визначеної судом ліквідаційної процедури вважається банкрутством.

Частиною 2 ст. 95 Закону про банкрутство встановлено, що за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності в нього ліцензії.

Розглянувши заяву про визнання банкрутом ТОВ "СЛАВИЧ", місцевий господарський суд дійшов висновку про дотримання заявником порядку ліквідації юридичної особи у відповідності з вимогами ст. ст. 105, 110, 111 ЦК України, ст. 60 ГК України та ст. ст. 33-34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", наявність кредиторської заборгованості та відсутність майнових активів для її задоволення, наявність ознак неплатоспроможності (перевищення пасиву над активом), тому визнав Боржника банкрутом та відкрив відносно нього ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Судова колегія погоджується з таким висновком господарського суду першої інстанції, зазначаючи при цьому, що колегією суддів не приймаються до уваги доводи Скаржника щодо порушення ліквідаційною комісією порядку проведення ліквідації юридичної особи, встановленого ст. 111 ЦК України, зокрема, не встановлення усього належного Боржнику майна та не проведення його інвентаризації, з огляду на наступне.

Так, в апеляційній скарзі Банк зазначив, що ліквідаційна комісія не вжила всіх заходів щодо виявлення належного Боржнику майна, оскільки в матеріалах справи наявні відповіді територіальних управлінь державних органів, що здійснюють реєстрацію нерухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів, технологічних машин та механізмів про відсутність відповідного рухомого та нерухомого майна на території Миколаївської області, однак ці документи не є доказами відсутності у Боржника майна на території інших областей України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що місцезнаходженням ТОВ «Славич» є місто Миколаїв, тому Ліквідатор звертався за інформацією до відповідних територіальних управлінь у Миколаївській області, які ведуть облік техніки, зареєстрованої за юридичними особами Миколаївської області.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить, зокрема, юридичним особам.

Згідно п. 3 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703, інформація з Державного реєстру прав надається державним реєстратором незалежно від місця розташування нерухомого майна.

З п. 12 згаданого Порядку вбачається, що за результатами розгляду заяви (запиту) державний реєстратор формує витяг, інформаційну довідку чи виписку або приймає рішення про відмову в наданні інформації з Державного реєстру прав чи щодо отримання інформації з Державного реєстру прав за результатом розгляду запиту, форму та вимоги до оформлення яких встановлює Міністерство юстиції; державний реєстратор приймає рішення про відмову в наданні інформації з Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: із заявою (запитом) звернулася неналежна особа або у Державному реєстрі прав відсутні відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження (у разі розгляду заяви про надання інформації з Державного реєстру прав у формі витягу).

Отже, як свідчать матеріали справи, Ліквідатором виявлено та доведено належними та допустимими доказами відсутність нерухомого майна, зареєстрованого за ТОВ „Славич", на території України.

Що стосується посилань Банку на не проведення інвентаризації майна Боржника, вони (ці посилання) спростовуються вищезгаданими матеріалами справи, так само як і доводи Скаржника стосовно не повідомлення ліквідаційною комісією ТОВ „Славич" персонально у письмовій формі явних (відомих) кредиторів про ліквідацію даного суб'єкта господарювання.

Разом з тим, оскаржуваною постановою господарський суд першої інстанції призначив, згідно ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство, ліквідатором Банкрута гр. Прохорова В.С., який виконував обов`язки ліквідатора Боржника в досудовому порядку ліквідації даної юридичної особи.

При призначенні ліквідатором Товариства гр. Прохорова В.С. місцевий господарський суд врахував відсутність відомостей щодо порушення ним процедури досудової ліквідації Боржника або інших відомостей, що можуть свідчити про існування перешкод для виконання гр. Прохоровим В.С. функцій ліквідатора Банкрута. Крім того, суд врахував, що призначення вказаної особи ліквідатором у цій справі не потребуватиме додаткового часу для передачі статутної, бухгалтерської та іншої реєстраційної документації, а також виключить можливість створення безнадійної заборгованості по сплаті грошової винагороди арбітражному керуючому, послуги якого є платними.

Також суд зазначив, що заходи для автоматичного визначення кандидатури арбітражного керуючого не здійснювались з огляду на наявність клопотання заявника про покладення обов'язків ліквідатора у даній справі про банкрутство на ліквідатора ТОВ "СЛАВИЧ" - гр. Прохорова В.С. у порядку ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство.

Судова колегія не погоджується з таким висновком господарського суду першої інстанції з огляду на наступне.

Призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна) у справі про банкрутство врегульоване нормами ст. 114 Закону про банкрутство, відповідно до яких кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Порядок функціонування автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого у справах про банкрутство регламентується Положенням про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство, затвердженим постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 р. № 1 та погодженим Міністерством юстиції України 15.01.2013 р. за № 13.2-20/120.

Пунктом 1.3 цього Положення встановлено, що автоматизована система з відбору кандидатів на призначення господарським судом арбітражного керуючого у справах про банкрутство є невід'ємною підсистемою автоматизованої системи документообігу суду, функціонування якої у господарських судах передбачено чинним законодавством.

У відповідності до п. 4.2 Положення від 16.01.2013 р. № 1 у разі надходження заяви про порушення справи про банкрутство та прийняття суддею рішення про наявність підстав для її прийняття до винесення відповідної ухвали суддя до дванадцятої години робочого дня в межах строку, встановленого частиною першою статті 12 Закону про банкрутство: визначає коефіцієнт складності справи про банкрутство (далі - коефіцієнт складності); вчиняє електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство унормовано, що під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (абзац 4 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство).

Як вище згадувалось, за приписами ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

Отже, системний аналіз зазначених приписів законодавства дозволяє дійти висновку про те, що місцевий господарський суд у визначений строк зобов'язаний в будь-якому випадку вчинити електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого, і лише у разі, коли обраний автоматичною системою арбітражний керуючий не дав своєї згоди на виконання відповідних обов'язків, або з інших підстав господарський суд в порядку ч. 2 ст. 95 Закону має право покласти обов'язки ліквідатора на голову ліквідаційної комісії боржника, при цьому чітко обґрунтувавши таких свій висновок щодо не призначення визначеної автоматичною системою кандидатури арбітражного керуючого.

Однак, господарським судом першої інстанції не дотримано приписів ст. 114 Закону про банкрутство щодо визначення кандидатури ліквідатора із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, із подальшим зобов'язанням визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого надати заяву на участь у даній справі.

Крім того, судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про існування трудових чи цивільно-правових відносин між ТОВ "СЛАВИЧ" та гр. Прохоровим В.С. як підстави здійснення ним функцій ліквідатора Боржника в досудовому порядку ліквідації цієї юридичної особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом призначено гр. Прохорова В.С. ліквідатором Банкрута в порушення приписів ст. 114 Закону про банкрутство, у зв'язку з чим оскаржувана постанова господарського суду Миколаївської області в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Пункт 3 резолютивної частини постанови господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015р. скасувати.

В іншій частині постанову господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015р. залишити без змін.

Повний текст постанови складено та підписано 28.07.2015р.

Головуючий суддя М.В. Сидоренко

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя В.І. Жеков