ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа № 911/1928/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроіндекс", м. Ірпінь

про звернення стягнення на предмет іпотеки

суддяЛопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий Банк"(надалі позивач) заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроіндекс"(надалі відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов кредитного договору від 27.12.2011 р. № 502-271211.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.04.2015 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 27.05.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.05.2015 р. розгляд справи відкладено 17.06.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.06.2015 р., у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладено на 30.06.2015 р., попереджено відповідача, що повторна неявка його представника у наступне судове засідання не буде підставою для відкладення розгляду справи і спір буде вирішено за наявними у матеріалах справи документами

17.06.2015 р.,у судовому засіданні представник позивача подав документи на вимогу ухвали суду.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ухвалами суду від 30.04.2015 р., 27.05.2015 р. та 17.06.2015 р. в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця ІІІ Інтернаціоналу, буд. 152, офіс 1, що свідчить про те, що останній був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, оскільки копії винесених судом ухвал були направлені на вказану адресу.

Враховуючи те, що нез'явлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

27.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (надалі позивач/банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс» (надалі відповідач/позичальник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 502-271211 (надалі договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору у редакції договору про внесення змін від 26.03.2012 р. позивач відкриває відповідачу не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітами 372091,55 (триста сімдесят дві тисячі дев'яносто одна) гривня 55 копійок та 545500,00 (п'ятсот сорок п'ять тисяч п'ятсот) доларів США. Надання кредиту (або його частина) здійснюється траншами (частками).

Відповідно до п. 1.2 договору у редакції договору про винесення змін від 26.03.2012р. цільове призначення кредиту: придбання нерухомості, поповнення оборотних коштів.

Згідно пункту 1.3 договору у редакції договору про внесення змін від 24.12.2013 р. кредит надається на строк по 23.12.2014 р., якщо інший термін повернення кредиту не встановлений договором про внесення змін до договору або не визначений у відповідності до умов розділу ІV договору.

Пунктом 1.3.1 договору у редакції договору про винесення змін від 24.12.2013 р. встановлено, що позичальник повинен повернути основну суму кредиту згідно графіку погашення кредиту додаток 4 до даного кредитного договору на рахунок в гривні № 650; в доларах США № 650, відкриті в АТ "Єврогазбанк". Кредит вважається повернутим з моменту зарахування відповідної грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку або внесення її готівкою.

Пунктом 1.4.1. договору у редакції договору про внесення змін від 26.03.2012 р., сторони погодили, що за користування кредитними коштами у межах встановленого в пункті 1.3 строку кредитування процентна ставка встановлюється: в гривні - 25 % річних та в доларах США - 18 % річних.

Крім того, згідно пункту 1.4.2. договору у редакції договору про внесення змін від 26.03.2012 р. за користування кредитними коштами понад строк, визначений у пункті 1.3. договору, процентна ставка встановлюється в у розмірі: в гривні - 50 % річних та в доларах США 18 % річних

Відповідно до пункту 1.4.4. договору в редакції договору про винесення змін від 26.03.2012 р. строк сплати процентів - з першого по п'яте число місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до пункту 1.3. договору, в день дострокового погашення заборгованості, або в день дострокового розірвання договору.

Згідно з п. 3.3.1 договору, відповідач зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти та комісії в порядку та терміни, встановлені договором.

Відповідно до пунктів 3.3.2, 3.3.3 договору позичальник зобов'язався сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки відповідно до договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 1.4.2 договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за договором.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 05.06.2014р. сторони встановили строк сплати процентів по кредитному договору за травень 2014 р. по 25 червня 2014 р. включно.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується виписками по особових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс», які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, відповідно до умов кредитного договору № 502-271211 від 27.12.2011 р., відповідач мав розраховуватись з позивачем по кредитному договору до 23.12.2014 р.

Відповідно до виписки по особовим рахункам ТОВ «Украгроіндекс» з 23.03.2012 р. по 23.01.2015 р., яка сформована 25.05.2015 р. (дана виписка міститься у матеріалах справи) 28.05.2014 р. відповідачем повернено кредит у сумі 403600,00 долларів США.

Отже, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору виконав не повній мірі, доказів повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі за користування кредитом суду не надав.

Відповідно до частини першої ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на вищезазначені обставини, судом встановлено факт неналежного виконання ТОВ «Украгроіндекс» своїх зобов'язань щодо сплати коштів за договором про відкриття кредитної лінії від 27.12.2011 р. № 502-271211 у розмірі 141 900,00 долларів США сума неповернутого кредиту; 17500,99 долларів США сума не сплачених в строк відсотків за користування кредитом; 4611,97 долларів США неустойки та 372091,55 грн. сума неповернутого кредиту; 64478,87 грн. сума не сплачених в строк відсотків за користування кредитом; 14076,33 грн. неустойки.

Відповідно до частини першої ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 договору про відкриття кредитної лінії 27.12.2011 р. № 502-271211 за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів та комісії за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період на який стягується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості.

Відповідно до частини шостої ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 24.12.2014 р. по 22.01.2015 р. (періоди вказані у розрахунку позивача), суд встановив, що відповідний розрахунок, виконано позивачем арифметично вірно та становить 4611,97 долларів США та 14076,33 грн.

Здійснивши перерахунок відсотків за користування кредитом за період з 24.12.2014 р. по 22.01.2015 р., суд встановив, що відповідний розрахунок, виконано позивачем арифметично вірно та становить 17500,99 долларів США та 64478,87 грн.

У п. 3.4. роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18, вказано, що ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК). При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти, ціна позову визначається в національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову. За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано позовну заяву 30.04.2015 р. (вх. № 2019/15), що підтверджується відтиском штампу суду на позовній заяві від 24.04.2015 р. № 1086-7-21 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до повідомлення, яке розміщене на офіційному сайті НБУ - http://www.bank.gov.ua, 30.04.2015 року офіційний курс гривні до долару США становив за 100 USD - 2104.6832 грн.

Враховуючи усе вищевикладене, застосувавши курс гривні до долара США у порядку вказаному у зазначених вище роз'ясненнях Вищого господарського суду України, судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Украгроіндекс» своїх зобов'язань щодо сплати коштів за договором про відкриття кредитної лінії № 502-271211 від 27.12.2011 р. у останнього, станом на дату судового засідання, наявна наступна заборгованість перед позивачем:

- 141900,00 доларів США, що еквівалентно 2986995,00 грн. неповернутого кредиту;

- 17500,99 доларів США, що еквівалентно 368395,84 грн. відсотків за користування кредитом;

- 4611,97 долларів США, що еквівалентно 97081,97 грн. пені.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором № 502-271211 від 27.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс» 27.12.2011 р. укладено іпотечний договір № 2482 (надалі договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки, предметом іпотеки є:

- будова дільниці БСТВ; будова цеху № 4 (чотири); склад базальтової крихти літер «З-З10», «Е» загальною площею 4390,7 кв. м.;

- склад алюмінієвих рамок літер «ЖЗ», загальною площею 4390.7 кв.м.;

- градирня цеху № 4 (чотири) літер «Ж4», загальною площею 86,6 кв.м.;

- будова цеху № 3 літер «К, К1, К2, К5, К6, К8», загальною площею 3899,3 кв.м.

Вищевказані об'єкти нерухомого майна знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця ІІІ Інтернаціоналу, 152 (сто п'ятдесят два), та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 2479 від 27.12.2011 р. та на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 2480 від 27.12.2011 р.

Згідно пункту 1.4 договору іпотеки від 27.12.2011 р. № 2482 у редакції договору про внесення змін від 26.03.2012 р. загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 23680316 (двадцять три мільйони шістсот вісімдесят тисяч триста шістнадцять) ,00 грн.

Крім того, пункт 3.1.2. договору іпотеки передбачає, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором або за кредитним договором (в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до кредитного договору) звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 5.2. договору іпотеки позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від строку виконання основного зобов'язання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів (пені, штрафних санкцій).

Враховуючи факт існування заборгованості, неоплату її відповідачем після отримання повідомлення про порушення зобов'язань третьою особою - ТОВ "ВНП "АБМ Інвест", заявлені вимоги щодо звернення стягнення на належне відповідачу майно, яке є предметом іпотеки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи факт існування заборгованості та несплату її відповідачем заявлені вимоги щодо звернення стягнення на належне відповідачу майно, яке є предметом іпотеки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні визначення надані і ст.1 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон), норми якого є спеціальними по відношенню до норм ЦК України. Так, відповідно до ст. 1 Закону, визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Як визначено частиною першою ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Приписами ст. 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Як передбачено частиною першою ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя ст. 33 Закону України "Про іпотеку").

Згідно ст. 35 вказаного Закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у якому зазначає: стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. При цьому, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Частиною другою ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 37 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Таким чином, якщо іпотекодержатель не реалізував спосіб позасудового врегулювання питання звернення стягнення на предмет іпотеки, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 Закону. При цьому, за змістом ст.39 Закону, у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів.

Згідно ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до частини шостої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Приписами ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до частини першої ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна; для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 43 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку нежитлових приміщень, загальною площею 9899,3 кв.м, розташованих за адресою: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця ІІІ Інтернаціоналу, 152 (сто п'ятдесят два), ринкова вартість об'єкта оцінки становить 40033700 (сорок мільйонів тридцять три тисячі сімсот),00 грн. Вказаний звіт підписано генеральним директором ЗАТ «Консалтингюрсервіс» на підставі сертифікату від 07.10.2014 р. № 17007/14 №11439, виданого Фондом державного майна України.

З огляду на зазначене та приймаючи до уваги факт невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором про надання кредитної лінії від 27.12.2011 р. № 502-271211, враховуючи положення іпотечного договору від 27.12.2011 року, укладеного між сторонами у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак підлягають задоволенню.

Разом з тим, розглянувши вимогу позивача щодо передачі предмету іпотеки в управління на період його реалізації до ПАТ «Європейський газовий банк», суд відмовляє у її задоволенні, так як останній не обґрунтував необхідність задоволення даної вимоги.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач просить визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за ціною, яка буду визначена під час проведення виконавчих дій.

При зверненні з даним позовом до суду позивач не сплачував судовий збір за подачу позову, оскільки на підставі п. 22 частини першої ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати.

Відповідно до частини третьої ст. 49 ГРК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно пп. 2 п. 2 частини другої ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, в силу частини першої цієї норми, судовий збір обраховується з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлюється на перше січня календарного року, у якому відповідна заява подається до суду.

Предметом позову у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки у загальній сумі 3903119,56 грн., що є майновою вимогою; позовну заяву подано до суду 30.04.2015 р.

Розмір мінімальної заробітної плати у 2015 році установлений ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у місячному розмірі - 1218 гривень.

Отже, враховуючи граничний розмір судового збору за подання заяви майнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету України у розмірі 73080,00грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. 3вернути стягнення в сумі 164012,96 долларів США та 450646,75 грн. заборгованості за договором від № 502-271211 від 27.12.2011 р. (іпотекодавець - з Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс»(08200, Київська область, м.Ірпінь, вулиця ІІІ Іетернаціоналу, буд. 152, офіс 1, код ЄДРПО України 37818992)), з метою їх реалізації та направлення коштів на погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс» перед Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий Банк» (04073, м.Київ, проспект Московський, 16; код ЄДРПО України 34693790) з яких:

- 141900,00 доларів США, що еквівалентно 2986995,00 грн., неповернутого кредиту;

- 17500,99 доларів США, що еквівалентно 368395,84 грн., відсотків за користування кредитом;

- 4611,97 долларів США, що еквівалентно 97081,97 грн. пені.

- 372091,55 гривень неповернутого кредиту;

- 64478,87 гривень відсотків за користування кредитом;

- 14076,33 гривень пені.

на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.12.2011 р. № 2482 на наступні об'єкти нерухомого майна:

- будова дільниці БСТВ; будова цеху № 4 (чотири); склад базальтової крихти літер «З-З10», «Е» загальною площею 4390,7 кв. м.;

- склад алюмінієвих рамок літер «ЖЗ», загальною площею 4390.7 кв.м.;

- градирня цеху № 4 (чотири) літер «Ж4», загальною площею 86,6 кв.м.;

- будова цеху № 3 літер «К, К1, К2, К5, К6, К8», загальною площею 3899,3 кв.м.

3. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс» (08200, Київська область, м.Ірпінь, вулиця ІІІ Інтернаціоналу, буд. 152, офіс 1, код ЄДРПО України 37818992) в доход Державного бюджету України 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) гривень 00 коп. судового збору.

5. У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.07.2015 р.

Суддя А.В.Лопатін