ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа № 917/559/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Довбиш А.О.

за участю представників сторін:

позивача- не з'явився,

1-го відповідача- Баранова В.І. (довіреність №186 від 18.12.2014 року),

2-го відповідача - Лук'яненко О.А. (довіреність №12 від 01.04.2015 року),

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.3278П/1-38) на рішення господарського суду Полтавської області від 18.05.2015 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", м.Карлівка

до 1.Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м.Полтава

2.Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, с.Федорівка, Полтавська область

про визнання недійсним рішення та змін до установчих документів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним змін до установчих документів юридичної особи Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу та рішення загальних зборів учасників вказаного заводу, на яких виключено зі складу засновників (співвласників) Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу позивача, ТОВ "Україна".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 18.05.2015 року у справі № 917/559/15 (суддя Тимощенко О.М.) в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В судове засідання 28.07.2015 року позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи відповідачів, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, зборами уповноважених представників господарств-учасників Карлівського району від 15.12.1991 року затверджено статут Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, який в подальшому було зареєстровано рішенням Виконавчого комітету Карлівської районної ради народних депутатів № 6 від 22.01.1992 року (а.с.58).

Відповідно до п. 1 зазначеного Статуту комбікормовий завод є підприємством, заснованим на основі об'єднання майна та грошових коштів юридичних осіб-учасників та їх підприємницької діяльності.

Учасниками заводу є юридичні особи: ВАТ «Полтавагаз» в особі Карлівського УЕГГ м.Карлівка, ПСП «Хлібороб», ТОВ «Україна», ВАТ «Карлівське ремонтно-транспортне підприємство» (п.1.1.1. статуту).

27 червня 2008 року відбулися загальні збори учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу з порядком денним:

1.Розгляд питання щодо дотримання учасником Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу ТОВ "Агропрогрес" положень статуту Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу.

2.Розгляд питання щодо дотримання учасником Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу ТОВ "Україна" положень статуту Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу.

3.Виключення учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, які порушують вимоги статуту Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, зі складу учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу.

4. Інші питання.

З питання №2 порядку денного вирішено визнати дії ТОВ "Україна", як учасника Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, який володіє 4% Статутного фонду Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу такими, що порушують вимоги Статуту заводу та перешкоджають досягненню статутних цілей Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, про що свідчить протокол зборів учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу № 4 від 27.06.2008 р. (а.с.69).

З питання №3 порядку денного вирішено на підставі п. 5.3.3. Статуту заводу виключити ТОВ "Україна" зі складу учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу; доручено директору заводу здійснити всі передбачені діючим законодавством дії, пов'язані зі змінами в складі учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, про що свідчить протокол зборів учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу № 4 від 27.06.2008 р. (а.с.70).

На підставі протоколу №4 від 27.06.2008 року внесено зміни до статуту Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, викладено п.1.1.1 статуту в такій редакції: «Учасниками заводу є ВАТ «Полтавагаз», вул.Енгельса, 2». Згідно п.4.1.2 статуту частка ВАТ «Полтавагаз» в статутному фонді - 100% (а.с.71).

Як зазначає в позовній заяві позивач, про проведення загальних зборів, за результатами яких, ТОВ «Україна» виключили із засновників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, позивача в установленому законодавством порядку не інформували.

Позивач вказує, що про наведені вище обставини йому випадково стало відомо із мережі Інтернет, та в подальшому з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.03.2015 р., відповідно до якого засновником комбінату вказано тільки ВАТ "Полтавагаз", у зв'язку з чим просить суд визнати поважними причини порушення строку звернення до суду.

Таким чином, на думку позивача, загальні збори учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу проведені 27.06.2008 р. з порушенням вимог статті 61 ЗУ «Про господарські товариства», що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним вказаного рішення загальних зборів та змін до установчих документів юридичної особи Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, якими виключено із складу засновників позивача, ТОВ «Україна».

Колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

В ч.3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008р. № 13 зазначено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. (п.21 вказаної постанови).

Як зазначено в п. 2.11 Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.2007 р. "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" під час вирішення спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів необхідно з'ясувати, чи відповідає оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були загальні збори правомочними, чи було дотримано визначеного законом порядку скликання і проведення загальних зборів. Підставами недійсності рішень загальних зборів є, зокрема, якщо рішення прийнято загальними зборами акціонерів, під час скликання і проведення яких не було дотримано вимог законодавства або статуту акціонерного товариства, якщо це призвело до істотного порушення прав позивача.

Колегія суддів зазначає, що станом на час проведення оспорюваних загальних зборів діяв статут Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу в редакції 2001 року (далі-статут).

Відповідно до п. 5.5.2 статуту про проведення зборів учасники повідомляються у письмовій формі з зазначенням часу і місця проведення зборів і порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менш як за 15 днів до скликання зборів. Будь - який з учасників заводу має право вимагати розгляду питання на зборах учасників за умови, що воно було поставлене ним не менше ніж за 7 днів до початку зборів (п. 5.5.3 статуту). Не пізніше як за 5 днів до скликання зборів учасників повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів (п. 5.5.4. статуту).

Аналіз наведених норм матеріального права й статуту дають підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» (аналогічна правова думка міститься в постанові Верховного суду України від 02.09.2014 року № 3-39гс14).

Як свідчать матеріали справи, повідомлення №35/2247 від 06.06.2008 року про проведення загальних зборів учасників товариства 27.06.2008 року направлено позивачу 06.06.2008 року, про що свідчить поштовий чек та опис вкладення до нього (а.с.66-68).

Таким чином, в порушення вимог статті 61 ЗУ «Про господарські товариства», повідомлення позивача зроблено менш ніж за 30 днів до скликання загальних зборів.

Отже, позивач не мав можливості реалізувати своє право на участь в загальних зборах товариства, на яких його було виключено з учасників, а також був позбавлений інших, наданих йому законодавством прав, зокрема, вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників, яке повинно бути поставлено ним не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

При цьому, судова колегія приймає до уваги, що згідно із статтею 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Пунктом 5.3.3 статуту Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу передбачено, що учасник заводу, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей заводу чи не з'явився на загальні збори учасників більш двох разів, може бути виключений із складу учасників заводу на основі одностайно прийнятого рішення зборів повноважних представників-учасників.

В матеріалах справи відсутні докази неналежного, а тим більше систематичного невиконання позивачем своїх обов'язків або перешкоджання ним діяльності заводу. Відповідачами не надано суду доказів не з'явлення позивача більше двох разів на загальні збори учасників товариства.

Враховуючим наведене, колегія суддів приходить до висновку про порушення прав та законних інтересів позивача при проведенні загальних зборів учасників Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу 27.06.2008 року.

Водночас судова колегія приймає до уваги, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачі звернулись до суду з заявами про застосування строку позовної давності до вимог позивача у даній справі (а.с.49,96).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється в три роки.

Колегія суддів зазначає, що права учасників господарського товариства є складними, до них належать як майнові (право на частку прибутку, право на оплату вартості майна при виході з товариства тощо), так і немайнові права (право брати участь в управлінні справами та розподілі прибутку, право виходу із товариства тощо), визначені законом та установчими документами. Право участі у товаристві може передаватися винятково разом з іншими складовими прав учасника товариства - майновими правами, у зв'язку з права учасника господарського товариства, які витікають із права його участі в цьому товаристві, не є особистими немайновими правами.

Враховуючи наведене, до позовів про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства застосовуються правила про загальну позовну давність (3 роки).

Аналогічна правова думка міститься в постанові Верховного суду України від 04.02.2015 року у справі № 902/1699/13.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил статті 261 ЦК України.

За загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

В матеріалах справи містяться докази направлення позивачу повідомлення про проведення загальних зборів Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу 27.06.2008 року, а саме поштовий чек та опис вкладення.

При цьому, як встановлено судом, вказане повідомлення було направлено позивачу з порушенням строків, передбачених ЗУ «Про господарські товариства», однак вказана обставина не свідчить про те, що таке повідомлення позивач взагалі не отримував.

Крім того, ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про господарські товариства" передбачено, що учасники товариства мають право, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Стаття 11 вищенаведеного закону передбачає також обов'язки учасників товариства, зокрема, додержуватись установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами.

В п.5.5.1 статуту Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу зазначено, що збори учасників заводу скликаються один раз на рік.

При цьому, учасники заводу здійснюють свої права по управлінню заводом безпосередньо або через уповноважених ними представників (п.5.1.3 статуту).

Оскаржувані позивачем загальні збори відбулись 27.06.2008 року, державна реєстрація змін до статуту проведена 26.01.2011 року.

Таким чином, з 2008 року позивач мав можливість як отримати інформацію про діяльність товариства, так і брати участь в його загальних зборах, які відповідно до статуту скликаються один раз на рік.

Однак, позивач звернувся до суду з позовом лише 17.03.2015 року, про що свідчить штамп канцелярії суду на позовній заяві.

Таким чином, позовна заява подана після спливу трирічного строку позовної давності.

При цьому, причини поважності пропуску строку позовної давності позивачем не обґрунтовано та документально не підтверджено.

Посилання позивача на те, що він випадково дізнався із мережі Інтернет та в подальшому з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.03.2015 року, що засновником завод є тільки ВАТ "Полтавагаз", не є поважною причиною пропуску строку позовної давності, оскільки, як вказано вище, повідомлення про проведення загальних зборів направлялось позивачу поштою. Окрім цього, позивач міг дізнатись про результати проведення оскаржуваних загальних зборів під час здійснення управління справами товариства, розподілі прибутку товариства, одержання інформації про діяльність товариства та ін.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, заяви відповідачів про застосування строку позовної давності правомірно визнані судом першої інстанції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарською суду України № 10 від 29.05.13 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів" роз'яснено: якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач звернувся до господарського суду після спливу позовної давності, про застосування якої відповідачами заявлено до прийняття рішення господарським судом першої інстанції, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено поважні причини пропуску позовної давності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом позовної давності.

Судова колегія також приймає до уваги, що відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники (акціонери) (п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів"

Отже, перший відповідач - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", який є учасником Карлівського міжгосподарського комбікормового заводу, є неналежним відповідачем у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що про оспорювань рішення загальних зборів йому стало відомо лише з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.03.2015 року.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ст. 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно.

Враховуючи, що державна реєстрація змін до статуту товариства відбулась 26.01.2011 року, відомості про виключення позивача із складу учасників товариства були доступні йому із вказаної дати, у зв'язку з чим позивач міг довідатись по прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів і раніше, до березня 2015 року.

Таким чином, доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Полтавської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 18.05.2015 року у справі №917/559/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови по справі № 917/559/15 підписано 03.08.2015 року

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С