ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Справа № 904/7056/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКорсака В.А.,
суддівДанилової М.В.(доповідача), Данилової Т.Б.
за участю представників:
позивачаКононенко О.В. (дов. від 26.03.2014 р.)
відповідачане з'явився (про час та місце судового засідання повідомлено належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПриватного підприємства "Віконт"
на ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 р.
у справі № 904/7056/13 господарського суду Дніпропетровської області
за заявоюПриватного підприємства "Віконт"
про перегляд за нововиявленими обставинамипостанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р.
за позовомПриватного підприємства "Віконт"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Олімп"
провизнання недійсним договору оренди

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Віконт" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп" про визнання договору оренди приміщень від 01.01.1997 р. № 01 недійсним.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2014 р. у даній справі (суддя Васильєв О.Ю.) позовні вимоги задоволено: визнано недійсним договір оренди приміщень від 01.01.1997 р. № 01, укладений між ТОВ "Олімп" та ПП "Віконт".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. у даній справі (колегія суддів у складі: головуючий суддя Дмитренко А.К., судді Прокопенко А.Є., Крутовських В.І.), рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2014 р. скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.10.2014 р. у даній справі (колегія суддів у складі: головуючий суддя Губенко Н.М., судді Барицька Т.Л., Картере В.І.), постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. залишено без змін.

09.04.2015 р. Приватне підприємство "Віконт" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. за нововиявленими обставинами.

В своїй заяві Приватне підприємство "Віконт" просило змінити постанову суду апеляційної інстанції, якою рішення суду першої інстанції було скасоване.

Також, позивач зауважив, що постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2015 р. у справі №904/5271/13 було встановлено відсутність у ТОВ "Олімп" права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, буд. 17-В, яка була предметом спору у справі №904/7056/13, а на час прийняття Дніпропетровським апеляційним господарський судом постанови від 08.07.2014 р. ця обставина не була відома ні позивачу, ні суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Євстигнеєва О.С., судді Кощеєва І.М., Науменко І.М.), заяву Приватного підприємства "Віконт" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятою судом апеляційної інстанції ухвалою, Приватне підприємство "Віконт" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою.

В своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 р., а рішення місцевого господарського суду залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.07.2015 р. касаційну скаргу Приватного підприємства "Віконт" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.07.2015 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні касаційної інстанції 29.04.2015 р. представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, судовими рішеннями у даній справі було встановлено, що 01.01.1997 р. між ТОВ "Олімп" (орендодавець) і ПП "Віконт" (орендар) укладено договір №01 оренди приміщень ТОВ "Олімп", відповідно до п.1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення загальною площею 89,89 м2 , згідно з плануванням за адресою: м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, 15, для розміщення виробничої дільниці.

Згідно з актом приймання-передачі від 01.01.1997 р., який є додатком до договору від 01.01.1997 р. №01, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення міського будинку побуту площею 89,89 м2 для розміщення виробничої дільниці у відповідності з договором оренди від 01.01.1997 р. № 01. Приміщення прийняте орендарем у стані, що відповідає технічним вимогам з його експлуатації.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 18.03.2009 р. №64/2-2.3 "Про надання поштової адреси" з метою встановлення правовстановлюючих документів на будівлю Будинку побуту в місті Зеленодольську, виконком Зеленодольської міської ради вирішив надати поштову адресу будівлі Будинку побуту: м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, 17-В.

Звертаючись із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. за нововиявленими обставинами, Приватне підприємство "Віконт" зазначало, що ТОВ "Олімп" не є власником переданого в оренду нежитлового приміщення.

У якості доказу позивач посилався на постанову Вищого господарського суду України від 12.03.2015 р. у справі №904/5271/13 за позовом ТОВ "Олімп" до ПП "Віконт" про визнання права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, буд. 17-В.

Приймаючи рішення у даній справі, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

У відповідності до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" зазначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

З огляду на матеріали справи, судовими рішеннями у справі №904/7056/13 та №904/5271/13 було встановлено, що відповідно протоколу загальних зборів робітників Зеленодольського будинку побуту від 24.03.1993 р. № 2 колектив Зеленодольського будинку побуту прийняв рішення щодо необхідності проведення реєстрації нового підприємства з метою почати самостійну діяльність.

Розпорядженням Апостолівської районної ради народних депутатів від 27.03.1993 р. "Про комерціалізацію служби побуту" на базі структурного підрозділу Апостолівського виробничо-комерційного підприємства розташованого в м. Зеленодольськ було створено Зеленодольське державне виробниче підприємство "Олімп-Сервіс".

Також, встановлено, що новостворене підприємство було зареєстроване розпорядженням представника Президента України від 31.03.1993 р. №173/3 "Про реєстрацію Зеленодольського державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс", виданого на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 15.12.1992 р. "Про заходи щодо завершення комерціалізації підприємств і організацій державної торгівлі, громадського харчування та сфери послуг".

Рішенням Фонду державного майна України в особі його представництва в Апостолівському районі від 21.07.1995 р. № 6 зареєстровано товариство покупців - працівників державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс", 21.07.1995 р. товариству покупців Фондом держмайна України було видано свідоцтво про державну реєстрацію № 4.

Судами встановлено, що між представництвом Фонду державного майна України в Апостолівському районі (продавець) і товариством покупців - працівників державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс" (покупець) 28.08.1995 р. був укладений договір купівлі-продажу державного майна при викупі, предметом якого стало майно цілісного майнового комплексу державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс", який знаходиться за адресою: м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, 13.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського нотаріального округу 28.08.1995 р. за № 2721 та зареєстрований Апостолівською райдержадміністрацією 29.12.1995 р. за № 310/5, про що зазначено у свідоцтві про власність від 05.01.1996 р. № 5.

Право власності на майно перейшло до покупця по акту передачі майна державного підприємства 26.12.1995 р.

Перебування будинку побуту у власності державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс" підтверджується також реєстраційним посвідченням Апостолівського міського бюро технічної інвентаризації від 25.10.1995 р, яке видане на підставі рішення Зеленодольського міськвиконкому №198/3 від 25.10.1995 р. і записано в реєстрову книгу №1-Н-ЗЗ.

Наказом начальника представництва Фонду державного майна в Апостолівському районі від 05.01.1996 р №20 "Про реєстрацію свідоцтва про власність на викуплене державне майно", було зареєстровано свідоцтво про власність на майно від 05.01.1996 р.№ 5.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що колишнє державне підприємство "Олімп-Сервіс" набуло колективної форми власності, а працівники зазначеного підприємства стали власниками всього майна та майнових прав, що йому належать, та перебували у стані товариства покупців.

Враховуючи, що товариство співвласників отримало у володіння предмет договору купівлі-продажу, про що був складений акт, а також фактично розрахувалось за державне майно, у товариства співвласників виникло право власності на цілісний майновий комплекс, який був предметом продажу за договором купівлі-продажу від 28.08.1995 р.

В подальшому товариство покупців стало засновником товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп" та передало до його статутного капіталу нерухоме майно, отримане шляхом приватизації цілісного майнового комплексу.

Судами встановлено, що будинок побуту було прийнято на баланс ТОВ "Олімп".

Перед переданням на баланс, на підставі наказу представництва Фонду держмайна в Апостолівському районі від 29.05.1995 р. №2 було проведено 01.06.1995 р. інвентаризацію цілісного майнового комплексу державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс".

Зі Статуту ТОВ "Олімп" вбачається, що воно є правонаступником державного виробничого підприємства "Олімп-Сервіс".

Згідно з листом державного реєстратора Апостолівської державної адміністрації від 26.12.2007 р. № 254 державне виробниче підприємство "Олімп-Сервіс" було перереєстровано в ТОВ "Олімп" на підставі розпорядження представника Президента України від 06.02.1996 р. № 110-р.

Таким чином, наведені обставини, що підтверджуються належними і наявними у справі доказами свідчать про належність будинку побуту і окремого приміщення, розташованого в ньому -предмета договору №01 оренди приміщень від 01.01.1997 р. на праві власності ТОВ "Олімп".

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що у постанові Вищого господарського суду України від 12.03.2015 р. у справі № 904/5271/13, якою в частині визнання права власності на нерухоме майно судові рішення попередніх інстанцій залишені без змін, суд дійшов до висновку про безпідставність в даному випадку подання такого позову та відсутність підстав для його задоволення, оскільки позивачем не доведено порушення або оспорювання існуючого права власності на зазначене майно відповідачем.

В даному випадку право власності осіб, які перебувають у зобов'язальних правовідносинах, мають захищатися за допомогою відповідних норм зобов'язального права.

Також, суд касаційної інстанції вказав, що за приписами ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, яким було встановлено, що обставина, на яку посилається позивач звертаючись з заявою про перегляд прийнятого у справі рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленою, оскільки вона не характеризується наявністю вищезазначених ознак у сукупності, а отже не може бути підставою для перегляду судового акта в порядку, передбаченому ст. 112 Господарського Процесуального Кодексу України.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, однак відповідно до імперативних приписів ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про залишення без змін ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 р. у справі № 904/7056/13.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Віконт"залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 р. у справі № 904/7056/13 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді: М. Данилова

Т. Данилова