ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.07.2015 Справа № 908/3881/15

Суддя господарського суду Донецької області Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Цакадзе М.А., , розглянувши матеріали

за позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківська харчосмакова фабрика»

м.Констянтинівка

до відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донукрторг» м.Маріуполь

про стягнення 31 487,40 грн.

за участю представника позивача - Лактіонова Р.В. - довіреність,

СУТЬ СПОРУ:

Позов заявлений про стягнення 31 487,40грн. боргу з відповідача за поставлений товар за договором поставки № 1085 від 01.02.13року. Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилається на невиконання грошового зобов»язання відповідачем договору, за яким по видатковим накладним відповідачем отриманий товар.

Відповідач не надав суду відзив на позов, докази виконання договору, заперечення проти заявлених вимог. Представник не явився в судове засідання і не надав обґрунтування причини неявки, у зв»язку з чим господарський суд ухвалив 22.07.2015р.відкласти розгляд справи..

Після аналізу всіх наданих позивачем документів в оригіналі, господарський суд вважає достатніми документи для вирішення спору по суті без відзиву на позов і відсутності відзиву на позов на підставі ст. 75 ГПК України,

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми заборгованості за отриманий ним по договору поставки № 1085 від 10.02.2013року товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

За своїм змістом та правовою природою договір №1085 від 10.02.2013р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що за договором поставки №1085 від 10.02.2013р. постачальник (позивач) поставляє, а покупець (відповідач) приймає і оплачує на умовах договору товар, кількість, асортимент і ціна якої зазначені в специфікаціях (накладних), які є невід»ємною частиною договору.

Договір підписаний з протоколом розбіжностей від 01.02.13р., узгоджений сторонами. Відповідно до п.3.3 цього протоколу сторони визначилися, що право власності на товар переходить до покупця в момент підписання уповноваженими особами сторін товарно-транспортної накладної. Печатка чи штамп покупця в накладної свідчить, що товар прийнятий .

Сторони передбачили умови оплати п.6.1.4 договору, а саме: покупець зобов»язується сплачувати кожну товарно-транспорту накладну на переданий товар не пізніше 40 календарних днів з моменту передачі партії товару.

Пунктом 9.2 договору встановлений строк його дії з 01.02.2013р. до 31.12.2013р. (включно). У випадку, якщо жодна із сторін договору за один місяць до закінчення строку його дії, не направить письмову заяву про відмову від пролонгації цього договору, то він вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах.

Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Господарським судом встановлений факт отримання відповідачем по видатковим накладним тору на загальну суму 31487,40, які є в матеріалах справи. Всі накладні (оригінали) підтвердили, що отримувався товар уповноваженими особами відповідача, про свідчать печатки підприємства відповідача.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем, в порушення умов п. 6.1.4 договору, отриманий товар залишився не сплаченим, таким чином на час звернення з позовом сума заборгованості складає 31487,40грн.

Приймаючи до уваги, що позивачем доведені факти передачі товару відповідачу та його несплати у встановлені договором терміни, господарський суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення суми заборгованості в повному обсязі.

Оскільки спір виник з вини відповідача, на нього покладаються судові витрати.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківська харчосмакова фабрика» м.Констянтинівка про стягнення 31 487,40 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донукрторг» м.Маріуполь в повному розмірі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донукрторг», , м.Маріуполь - 87516. Пр. Перемоги, 36/23 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківська харчосмакова фабрика», , м.Констянтинівка - 85106, вул. Леніна, 97 заборгованість в сумі 31487,40грн., судовий збір в сумі 1827,00грн.

Рішення господарського суду, повний текст якого оголошений та підписаний 30.07.2015р.,

може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в десятиденний термін.

Суддя С.Ю. Гринько