РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015№910/12302/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/12302/15

за позовом об'єднання підприємств "Український музичний альянс", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сав-Дістрибьюшн", м. Київ,

про стягнення 442 070,94 грн.,

за участю представників:

позивача - Неволіної А.Ю. (довіреність від 14.02.2015 №б/н);

відповідача - не з'явився.

Об'єднання підприємств "Український музичний альянс" (далі - ОП "Український музичний альянс") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Сав-Дістрибьюшн" (далі - ТОВ "Сав-Дістрибьюшн") 35 911,36 грн. відрахувань за імпорт на територію України обладнання, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, згідно з переліком, визначеним додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 №992 "Про розмір відрахувань, що сплачуються виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах" (далі - Постанова № 992).

Позов мотивовано тим, що: ОП "Український музичний альянс" є єдиною організацією, уповноваженою здійснювати збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, що підтверджується свідоцтвом від 20.12.2007 № 2/У, виданим позивачеві Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України; відповідач є імпортером обладнання та матеріальних носіїв, із застосуванням яких в домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах; згідно з приписами статті 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" повинно сплачувати відрахування (відсотки) від вартості імпортованого обладнання і (або) матеріальних носіїв, розмір яких визначається відповідно до Постанови № 992.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2015 зобов'язано Державну фіскальну службу України (далі - ДФС України) подати суду відомості про факти митного оформлення ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" товарів, визначених додатком до Постанови № 992, а саме радіотелефонів системи стільникового зв'язку (мобільних телефонів) із кодом 8517 1200 00 згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), планшетів та ноутбуків з оптичним приводом для CD/DVD-RW-дисків із кодом згідно 8471 30 00 00 з УКТЗЕД, МРЗ-плеєрів із кодом 8527 13 згідно з УКТЗЕД, ввезених ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" на митну територію України у митному режимі імпорту у період з 07.03.2014 по 28.12.2014, із зазначенням: номеру вантажно-митної декларації; дати митного оформлення товару; дати ввезення товару на митну територію України; коду товару згідно з УКТЗЕД; назви (опису) товару; вартості товару, заявленої ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" (фактурна вартість).

ДФС України 24.06.2015 подала суду витребувані відомості.

Позивач 06.07.2015 подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 442 070,94 грн. відрахувань (відсотків).

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд перевірив дотримання позивачем вимог статті 22 ГПК України та прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Відповідач 13.07.2015 подав суду відзив на позов, в якому зазначив таке:

відповідно до наказу Державної митної служби України (далі - ДМС України) від 04.11.2010 №1341 "Про затвердження Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України" (далі - Положення), норм Податкового кодексу України та Митного кодексу України, факти щодо існування імпортних операцій та відомості про такі операції можуть підтверджуватися виключно документами, на підставі яких було імпортовано такий товар, або відомостями з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України (далі - ЄАІС); згідно з пунктом 1.4 Положення користувачами ЄАІС є посадові особи структурних підрозділів ДМС України, митних органів, спеціалізованих митних установ, організацій, інших державних та недержавних органів, яким у встановленому порядку надані відповідні права доступу до інформації в цій системі;

інформація, яка була надана Департаментом розвитку інформаційних технологій Державної фіскальної служби України (далі - Департамент) за підписом виконуючого обов'язки голови Департаменту, не може вважатися допустимою, оскільки Департамент не наділений повноваженнями щодо опрацювання запитів з надання такої інформації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2015 продовжено строк розгляду спору до 28.07.2015 включно; відкладено розгляд справи на 27.07.2015.

У судовому засіданні 27.07.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 27.07.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною третьою цієї статті передбачено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За приписами частини другої статті 42 Закону допускається відтворення в домашніх умовах і виключно в особистих цілях творів і виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах і їх примірниках, без згоди автора (авторів), виконавців і виробників фонограм (відеограм), але з виплатою їм винагороди способом, визначеним частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону виплата винагороди виробникам фонограм і відеограм та іншим особам, які мають авторське право і (або) суміжні права, за передбачені частиною другою цієї статті відтворення, здійснюється у формі відрахувань (відсотків) від вартості обладнання і (або) матеріальних носіїв виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких можна здійснити відтворення виключно в особистих цілях у домашніх умовах творів, зафіксованих у фонограмах і відеограмах, крім:

а) професійного обладнання та (або) матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах;

б) обладнання і матеріальних носіїв, що експортуються за митну територію України;

в) обладнання і матеріальних носіїв, що ввозяться фізичною особою на митну територію України виключно в особистих цілях і без комерційної мети.

Згідно з статтею 1 Закону відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер.

Частиною п'ятою статті 42 Закону № 3792 встановлено, що розміри зазначених у частинах другій і четвертій цієї статті відрахувань (відсотків), що мають сплачуватися виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, визначаються Кабінетом Міністрів України. Ці кошти виробниками та імпортерами обладнання і (або) матеріальних носіїв перераховуються визначеним Установою організаціям колективного управління (далі - уповноваженим організаціям). Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Імпортери перераховують ці кошти уповноваженій організації під час ввезення товару на митну територію України, а виробники - у кінці кожного місяця після реалізації обладнання і матеріальних носіїв.

За приписами додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 №992 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2005 № 581) "Розмір відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах" згадані відрахування в розмірі 3 % підлягають застосуванню до певних видів товарів -за кодами УКТЗЕД: 8520; 8521; 8525 40; 8527 13; 8527 21; 8527 31; 8528; 8523 -загальною обов'язковою ознакою яких є можливість здійснення запису звуку та/або зображення.

Порядок здійснення відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, затверджено наказом Міністерства освіти і науки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України від 24.11.2003 №780/123/561 (далі - Порядок від 24.11.2003).

Відповідно до пункту 7 Порядку від 24.11.2003 під час ввезення на митну територію України обладнання і (або) матеріальних носіїв імпортери відповідно до розміру відрахувань, затвердженого Постановою №992, перераховують суми відрахувань уповноваженим організаціям, про що надсилають цим організаціям підписану керівником імпортера довідку щодо сплати відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, за формою, визначеною в додатку 1 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОП "Український музичний альянс" є єдиною організацією, уповноваженою здійснювати збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, що підтверджується свідоцтвом від 20.12.2007 № 2/У, виданим позивачеві Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, та листом Державної служби інтелектуальної власності України від 23.03.2015 №1-7/2293.

ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" з 07.03.2014 по 28.12.2014 імпортувало на митну територію України товари, із застосуванням яких можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, передбачені Законом, а саме:

- радіотелефони системи стільникового зв'язку (мобільні телефони) /код УКТЗЕД /:

торговельної марки «NOKIA» моделей: 206 RM-872; 112 RM-837; 113 RM-871; 210.2 RM-928; 301 RM-839; 500 RM-934; 502 RM-921; 515 RM-952; 1320 RM-994; 625 RM-943; X DS (RM-980); 220 DS (RM-969); 520 RM-914; XL DS (RM-1030); 225 (RM-1011); 630 DS RM-978; 107 RM-961; 500 RM-750; 501 RM-902; X2 DS; 530 DS; 130 DS;

торговельної марки «BRAVIS» моделей: BASE, DELTA, ALPHA, AIR, FIRE, TERRA, VІVА, ULTRA;

- планшетні портативні комп'ютери /код УКТЗЕД /:

торговельної марки «BRAVIS» моделей: NP81QC, NP72, NP71, 3G SLIM, Q100L, NP 725 3G, NP 844, NP 103WS, NP101, NP 104 3G, NP 747 HD Black, NP 747 SD White, NP 725 3G IPS Black, NP 103, ZEUS;

торговельної марки «ASUS» моделей: K012, FE7010CG, ME70C, TF0310CG, K01A (МE70CX-1B024A), K01A (ME70CX-1A034A);

торговельної марки «LENOVO» моделей: A3300-GV TAB A8GWH-UA, S5000-F, А3500-F TAB A16GBE-UA, A3300-HV TAB A8GBL-UA, YOGA TABLET2- 1050L 16GРТ-UA, A3500-FL TAB A8GBL-UA, A7600-H TAB A16GBE-UA, A7600-F TAB А16GBE-UA, A5500-H TAB A16GMBE-UA, A3500-HV TAB A16GBE-UA;

- ноутбуки з оптичним приводом для CD/DVD-RW-дисків /код УКТЗЕД /:

торговельної марки «LENOVO» моделей: IdeaPad Z510, IdeaPad В590А, G580AM, IdeaPad Z710, G500;

торговельної марки «ASUS» моделей: Х553МА, N550JK, R752LD;

торговельної марки «ACER» моделей: E5-521G, Е5-521, Е5-511;

- МР3-плеєри /код УКТЗЕД 8527 13/:

торговельної марки «BRAVIS» моделей: S009, S118, S242.

Судом на підставі оцінки зібраних доказів (у тому числі інструкцій) та з точки зору пересічного споживача встановлено, що обладнання, ввезене відповідачем на територію України, є обладнанням, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, а також запис звуку та/або зображення.

Згідно з додатком до постанови № 992 розмір відрахувань для імпортерів обладнання є таким:

МР3-плеєр з однією функцією (програвач МР3; програвач МР3 з функцією радіо; програвач МР3 з дисплеєм, FM-тюнером та функціями програвання і перегляду відео- та графічних файлів) - 1%;

ноутбук з оптичним приводом для CD/DVD-RW-дисків - 0,2%;

радіотелефон системи стільникового зв'язку (мобільний телефон), планшет - 0,15%.

У пункті 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, визначено, що фактурна вартість - це ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Розрахунок розміру відрахувань (відсотків) повинен здійснюватися з тієї вартості товару, що визначена у наданих ДФС України відомостях як фактурна вартість.

При цьому, до матеріалів справи долучено CD-RV ДФС України з інформацією щодо імпортних операцій ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" з товарами за кодами , та 852713 згідно з УКТЗЕД за період з 07.03.2014 по 28.12.2014 на загальну суму 442 070,94 грн.

Отже, розмір заборгованості відповідача зі сплати відрахувань (з урахуванням вартості імпортованого товару) становить 442 070,94 грн.

Згідно зі статтею 33 ГПК України сторони та інші учасники судового процесу повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не подано і матеріали справи не місять відомостей щодо сплати ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" зазначених відрахувань в розмірах, затверджених Постановою № 992, та у спосіб, передбачений Порядком від 24.11.2003.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи відповідача стосовно того, що інформація, яка була надана Департаментом ДФС, не може вважатися допустимою, оскільки Департамент ДФС не наділений повноваженнями щодо опрацювання запитів з надання такої інформації.

Так, відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Частиною першою статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Державна митна справа здійснюється на основі принципів виключних повноважень органів доходів і зборів України щодо здійснення державної митної справи (пункт 2 частини першої статті 8 вказаного Кодексу).

З огляду на викладене інформація, надана Департаментом ДФС, щодо імпортних операцій ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" з товарами за кодами , та 852713 згідно з УКТЗЕД за період з 07.03.2014 по 28.12.2014 на загальну суму 442 070,94 грн. є допустимою.

У частині першій статті 43 ГПК України вказано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене, встановивши, що відповідач є імпортером обладнання (з комерційною метою, а не в особистих цілях), який не виконав обов'язку зі сплати передбачених законом відрахувань, тоді як ОП "Український музичний альянс" є єдиною уповноваженою з цього приводу організацією, господарський суд міста Києва дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» (04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, будинок 1, поверх 6; ідентифікаційний код 35625082) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь об'єднання підприємств "Український музичний альянс" (04053, м. Київ, вул. Артема, 1-5, офіс 614; ідентифікаційний код 31815383): 442 070 (чотириста сорок дві тисячі сімдесят) грн. 94 коп. відрахувань та 10 211 (десять тисяч двісті одинадцять) грн. 81 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2015.

Суддя О. Марченко