РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015Справа №910/12375/15
За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

До Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

Третя особа Державна фінансова інспекція України

Про стягнення 78 686,74 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

від позивача Пашинський А.А. - представник
від відповідача від третьої особиМисевра Т.А. - представник Ковальчук Є.П. - представник не з'явився
Суть спору:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" про стягнення 78 686,74 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/12375/15 та призначено розгляд справи на 29.05.2015.

27.05.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримані додаткові матеріали по справі та клопотання про залучення третьої особи.

28.05.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 29.05.2015 представник позивача з?явився, підтримав клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача, а саме: Державну фінансову інспекцію України.

В судове засідання 29.05.2015 представник відповідача з?явився, надав усні пояснення по суті справи.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

За таких обставин, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи № 910/12375/15, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі третю особу а, саме: Державну фінансову інспекцію України.

Ухвалою суду від 29.05.2015 відкладено розгляд справи на 08.07.2015 та залучено третю особу.

11.06.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про залучення додаткових доказів по справі.

23.06.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заперечення на клопотання.

24.06.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення.

08.07.2015 відділом діловодства суду від представника третьої особи отримано письмові пояснення по справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 08.07.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2009 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені і за довіреністю якого діє відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" та Публічним акціонерним товариством "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" було укладено договір № 43-906 на проведення авторського нагляду, а саме на проведення авторського нагляду по будівництву енергоблоків № 3 та № 4 ВП ХАЕС на 2009 рік.

Відповідно до п.2.1 загальна вартість робіт по договору у відповідності до протоколу узгодження договірної ціни склала 129 912,00 грн., в тому числі вартість робіт 108 260,00 грн., ПДВ 20% 21 652,00 грн.

Головним контрольно-ревізійним управлінням України (далі ДФ1) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП "НАЕК "Енергоатом" та його відокремлених підрозділів за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року і складено акт ревізії від 27.10.2010 року №05-21/168.

У вказаному акті встановлено завищення відповідачем вартості робіт по договору №43-906 від 26.03.2009 року на суму 78 686,74 грн. з посиланням на порушення ДБН А.2.2- 4-2003 "Положення про авторський нагляд за будівництвом будівель і споруд".

Позивач зазначив, що висновок ДФІ ґрунтується на аналізі записів Журналу авторського нагляду, які прийняті за фактичне здійснення фахівцями авторського нагляду.

У вимозі про усунення порушення від 01.12.2010 року № 32-14/403, винесеної на підставі вищезазначеного акта, ДФІ вимагає від позивача усунути виявлені порушення шляхом стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в сумі 78 686,74 грн.

Позивач в позовній заяві зазначає, що не погоджуючись з висновками, викладеними у вимозі, ДП "НАЕК "Енергоатом" звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання нечинною вимоги ДФІ №32-14/403 від 01.12.2010 року.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013 року, справа №2а-19526/10/2670, в задоволені позовних вимог для ДП "НАЕК "Енергоатом" відмовлено.

Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 29.04.2014 року рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013 року залишив без змін.

Отже, враховуючи визнання в судовому порядку обґрунтованості вимоги №32-14/403 від 01.12.2010р. Головного контрольно-ревізійного управління заявник звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 78686,74 грн., які було отримано останнім на підставі договору №43-906 від 26.03.2009р., як зайво отриманих.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція". При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Конституційним Судом України у рішенні від 11.07.2014 №7-рп/2013 по справі за конституційним зверненням громадянина Козлова Дмитра Олександровича щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" наголошено, що свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Статтею 180 ГК України встановлено, що при укладанні господарських договорів сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити, зокрема, ціну договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

У ст. 632 ЦК України закріплено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вказувалось вище, загальну вартість авторського нагляду за договором сторонами було погоджено у п. 2.1 договору № 43-906 від 26.03.2009 на рівні 129 912,00 грн.

Тобто, сторонами під час укладення договору № 43-906 від 26.03.2009 на основі вільного волевиявлення було погоджено умови щодо ціни. При цьому, така ціна була визначена спільною волею сторін, а не самостійно відповідачем.

Доказів укладання будь-яких додаткових угод щодо зміни ціни за спірним правочином сторонами до матеріалів справи представлено не було, як і не представлено доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією стосовно внесення змін до договору № 43-906 від 26.03.2009 в частині визначення вартості авторського нагляду.

Таким чином, за висновками суду, посилання позивача на результати перевірки, яку було проведено Головним контрольно-ревізійним управлінням України, як на підставу позовних вимог, є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами правочину та не можуть ніяким чином їх змінювати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку Аналогічну позицію наведено у постановах від 17.06.2014р., від 10.02.2015р. та від 04.03.2015р. Вищого господарського суду України по справах №910/20699/13, №906/1193/14 і №904/5477/14.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги позицію Вищого господарського суду України та Конституційного суду України, з огляду на зміст заявлених позовних вимог та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" до Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" про стягнення грошових коштів в сумі 78868,74 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко