донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.07.2015 справа №908/1611/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Чернота Л.Ф.
суддівБойченко К.І., Ломовцева Н.В.
від позивача:не з'явились
від відповідача:не з'явились
Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахернар», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.04.2015 року
у справі№908/1611/15-г (суддя Давиденко І.В.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахернар», м. Запоріжжя
про стягнення 15000,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

У 2015 році Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахернар», м. Запоріжжя про стягнення 15000,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.04.2015р. позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахернар», м. Запоріжжя з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права України та порушенням норм процесуального права. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Запорізької області від 23.04.15р. по справі №908/1611/15-г за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, м. Запоріжжя до судового засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №02-30/614/15 від 19.06.2015р., своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахернар», м. Запоріжжя до судового засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №02-30/613/15 від 19.06.2015р., своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, а повний текст постанови направляється учасникам процесу в установленому порядку.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.14р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АХЕРНАР» (далі замовник) укладено договір на виконання робіт № 79.в (далі договір).

Згідно з п. 1.1 договору, підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок замовника отримати Технічні умови КП «Водоканал», розробити розрахунок водогосподарського балансу та опитувальний аркуш, виконати проектні роботи робочий проект розділ ВК (далі РП), розробити схему водопостачання та каналізування, узгодити РП у КП «Водоканал» м. Запоріжжя, надати консультаційні послуги та супроводження при оформленні договорів про надання послуг з водопостачання та водовідведення передбачених нормативно-правовими актами по обєкту, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі об'єкт), а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1 договору сторонами погоджено, що ціна договору з ПДВ складає 30000,00 грн.

Пунктом 3.4 вищевказаного договору встановлено, що оплата виконаних робіт здійснюється шляхом передоплати замовником 50 % вартості договору. Остаточний розрахунок здійснюється в момент передачі підрядником замовнику РП (розділ ВК) та після надання інших послуг передбачених предметом цього договору згідно п. 1.1 за актом приймання-передачі виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.15 р. позивачем на адресу відповідача супровідним листом було надіслано: результати роботи за договором, акт надання послуг № 1 від 22.01.15 р. Також в даному листі зазначено про необхідність відповідача в строк до 30.01.15 р. прийняти виконані роботи за договором, підписати акти приймання-передачі виконаних робіт.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АХЕРНАР» 30.01.15 р. було отримано супровідний лист з додатками, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи, та станом на 11.03.15 р. до позивача не надійшло підписаного з боку відповідача акта приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 22.01.15 р.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-претензію від 23.02.15 р. про оплату заборгованості за актом надання послуг № 1 від 22.01.15 р. в розмірі 15000,00 грн.

Однак, вказана претензія була залишена відповідачем без належного реагування, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Остаточна вартість виконаних робіт в розмірі 15000,00 грн. не сплачена по теперішній час, чим порушено умови договору та вимоги чинного законодавства України.

Крім того, відповідачем не було надано жодних обґрунтованих зауважень позивачу щодо виконання робіт, відповідно до п.п. 2.8 - 2.11, 6.4 договору.

Відповідно до ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договіру. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4.3 договору передбачено, що підрядник зобовязаний в обумовлений договором строк виконати передбачені цим договором роботи згідно завдання на проектування і передати замовнику результати проектування робочий проект (розділ ВК) та іншу документацію, передбачену предметом договору на паперових носіях в двох примірниках.

Судом першої інстанції було встановлено, що 22.01.15 р. позивачем на адресу відповідача разом з супровідним листом було надіслано результати робіт за договором, а саме: Робочий проект (розділ ЗВК) «Приєднання павільйону-кафе, по АДРЕСА_1 до централізованих мереж водопостачання та водовідведення м. Запоріжжя», узгоджений у КП «Водоканал» - 4 прим. на 64 аркушах, Виконавча схема розподілу балансової належності мереж водопостачання та водовідведення 5 екз. на 5 арк., акт надання послуг № 1 від 22.01.15 р., рахунок на оплату № 2 від 22.01.15 р.

Пунктом 2.7 договору сторони узгодили, що замовник зобовязується не зволікати з прийманням результатів виконаних проектних робіт та підписати акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 10 робочих днів з моменту його надання або направити мотивовану відмову приймання робіт.

Згідно до п. 2.8 договору передбачено, що у випадку мотивованої відмови Замовника від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, сторонами пятиденний термін складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання.

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «АХЕРНАР» 26.03.15 р. була надіслана на адресу позивача претензія (а.с. 64-66) про відмову від договору №79.в від 26.08.14 р., про його розірвання та про повернення відповідачу авансового платежу в розмірі 15000,00 грн. Акт надання послуг № 1 від 22.01.15 р. підписаний з боку відповідача не був.

У даному випадку, між сторонами склалися відносини за договором підряду на проведення проектних робіт, а тому підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу документацію, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До даного виду договору застосовуються положення Цивільного Кодексу України, відповідно до вимог ст. ст. 887, 889.

Як було встановлено судом, відповідач у встановлений договором строк не надав мотивованої відмови від отримання виконаних позивачем робіт, а ні що стосується якості та строку виконання робіт та його відмови від підписання акту надання послуг.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за відсутністю своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов…язку щодо їх сплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відповідачем не надано до матеріалів справи жодного доказу, у розумінні ст.ст. 33,36 Господарського процесуального кодексу України, щодо виконання лише частини послуг із суттєвими недоліками, які зробили їх непридатними до використання.

З огляду на вищевикладене, відповідач в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), в зв'язку з чим він не звільняється від обов'язку оплатити вартість робіт, виконаних за договором підряду.

Відповідачем на виконання п. 3.4 договору здійснено попередню оплату виконаних робіт в розмірі 15000,00 грн. відповідно до меморіальних ордерів № 2548234К від 11.09.14р. на суму 9990,00 грн. та №2PL 685870 від 12.09.14р. на суму 5010,00 грн., належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи. Залишок складає 15000,00 грн.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, згідно ст. 530 Цивільного кодексу України.

Пунктом 8.1 договору сторонами погоджено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.14., але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

У зв'язку з тим, що відповідач належним чином та своєчасно не виконав свої зобов'язання за договором в частині оплати виконаних робіт, даний договір є діючим.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від 23.04.2015 року у справі №908/1611/15-г ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахернар» на рішення господарського суду Запорізької області від 23.04.2015 року у справі №908/1611/15-г - залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф.Чернота

Судді К.І. Бойченко

Н.В. Ломовцева

Надр.5 прим:

1 - у справу;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - ДАГС;

5- ГСЗО