ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.15р. Справа № 904/4986/15
За позовом Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників, м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі Криворізької філії ТА "Банк"Фінанси та кредит", м. Кривий Ріг

про забов'язання вчинити певні дії

Суддя Мартинюк С.В.

Секретар судового засідання Качур Н.О.

Представники:

від позивача: Макаренко Н.А., дов. від 07.05.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька територіальна профспілкова організація Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (далі - Позивач) звернулася до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (далі - Відповідач) про зобов'язання закрити банківські рахунки та перерахувати залишки коштів на поточний рахунок.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором №51265-рк на розрахунково-касове обслуговування від 23.08.2011 щодо своєчасного закриття поточного рахунку та перерахування грошових коштів.

11.06.15р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.07.2015р.

07.07.15р. в судове засідання з'явився повноважний представник позивача. Крім того, представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами судового засідання розгляд справи відкладено до 20.07.15р.

20.07.15р. в судове засідання з'явився повноважний представник позивача. Відповідач заперечує щодо позовних вимог з таких підстав:

- на теперішній час платіжні доручення про списання грошових коштів з рахунку позивача, на виконанні банку не перебувають;

- відповідачем не надавались до заяви про закриття рахунку належним чином оформлені платіжні доручення про перерахування коштів;

- в порушення ст. 33 ГПК України, позивачем не надано доказів, що спірні платіжні доручення направлялись до банку для виконання та прийняті банком до виконання;

- платіжні доручення складені з порушенням норм чинного законодавства щодо порядку здійснення безготівкових рахунків в національній валюті, оскільки не засвідчені підписом керівника та печаткою юридичної особи - власника рахунку;

- банк знаходиться під впливом об'єктивно обумовлених негативних макроекономічних факторів;

- позивачем порушені умови застосування заходів досудового врегулювання спору, передбачені частиною 2 статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу господарського суду з відмітками про отримання ухвал суду повноважними представниками сторін та відомостями відображеними в протоколі судового засідання.

Відповідач в судові засідання не з'являвся.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за результатами судового засідання справу було розглянуто за участю повноважного представника позивача за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих позивачем додатково на вимоги суду в судове засідання в обґрунтування своїх позовних вимог.

В судовому засіданні, в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення та представника позивача повідомлено про дату складення повного тексту рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2011р. між Криворізькою територіальною профспілковою організацією Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (банк) було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування №51265-рк.

Відповідно до пункту 1.1 договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті: №5980, №5980, №5980, №5980, №5980 та зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку на розрахунково-касове обслуговування рахунку в порядку і на умовах, визначених договором.

Отже, банк відкрив клієнту поточні рахунки №5980, №5980, №5980, №5980, №5980 та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Пунктом 3.2.1 договору встановлено, що клієнт має право самостійно розпоряджатись грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.3.2 договору, банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Відповідно до пункту 3.3.3 договору банк зобов'язаний здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час з 9:00 до 16:00, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Позивач 13.02.2015 доручив банку перерахувати в межах коштів на рахунках:

- №5980 грошові кошти в сумі 37 154,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №481 від 13.05.15р.;

- №5980 грошові кошти в сумі 28,02грн., що підтверджується платіжними дорученнями №525 від 20.05.15р.;

- №5980 грошові кошти в сумі 440,35грн., що підтверджується платіжними дорученнями №526 від 20.05.15р.;

Дані платіжні доручення були прийняті банком, однак у строк, встановлений чинним законодавством виконані не були.

На день виставлення цих платіжних доручень на рахунку було достатньо коштів для їх виконання, що підтверджується банківськими виписками наявними в матеріалах справи, але відповідач платіжні доручення позивача не виконав та не надав жодного документу, який би підтверджував повноваження банка не виконувати доручення позивача на перерахування грошових коштів в межах рахунку.

На підставі чого, позивачем було подано відповідачу заяву вих. №313 від 06.05.2015, в якій просив закрити поточні рахуноки та перерахувати залишок коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідач заяву про закриття рахунку не задовольнив, рахуноки позивача не закрив, грошові кошти не перерахував, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта. Гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з пунктом 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004, банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку зобов'язаний:

- узяти розрахунковий документ платника/стягувача на облікування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувану про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку";

- ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 2.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті операційний час - це частина операційного дня банку або іншої установи - члена платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього самого робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - членом платіжної системи самостійно та зазначається в їх внутрішніх правилах.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

Частиною 1 та 3 статті 1075 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Пунктом 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою правління НБУ від 12.11.2003 № 492 передбачено, що закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви.

Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки (за наявності) юридичної особи.

Таким чином, обов'язок відповідача закрити вказаний банківський рахунок та повернути залишок коштів на ньому позивачу виник у відповідача після отримання ним заяви про закриття банківського рахунку №313 від 06.05.2015.

З огляду на вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд відхиляє доводи відповідача про недотримання позивачем вимог щодо досудового врегулювання спору.

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України). Судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, зокрема, судовий захист. Положення Господарського процесуального кодексу України не містять застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Офіційне тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України надане рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" (справа про досудове врегулювання спорів) від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, справа № 1-2/2002. Відповідно до зазначеного рішення Суду положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відносно доводів відповідача про стан банківської системи в умовах сьогодення, перебування відповідача під впливом об'єктивно обумовлених негативних макроекономічних факторів, суд зазначає, що відповідно до п. 1.12. Інструкції банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку" (додаток 23); ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Однак, дії, передбачені п. 1.12. Інструкції, відповідачем також не були виконані.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач просить стягнути витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3 500,00грн.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про адвокатуру", адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2105р. між адвокатським об'єднанням „Альфа Лекс" (надалі - Виконавець) та Криворізькою територіальною профспілковою організацією Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (надалі - Замовник) укладений договір №22/15АО про надання адвокатських послуг, відповідно до п. 1.1 якого, виконавець приймає на себе зобов'язання з надання адвокатських послуг замовнику, пов'язаних із захистом прав та свобод та законних інтересів замовника в господарському суді Дніпропетровської області при розгляді справи за позовом Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників до публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (щодо закриття рахунків замовника у банку та перерахування грошових коштів із вказаних рахунків на рахунки замовника в інших банках), а замовник зобов'язується сплатити виконавцю винагороду в порядку та розмірі, визначені цим договором.

Пунктом 5.1 договору, сторони погодили, що замовник повинен сплачувати виконавцю винагороду в розмірі 7 000,00грн. протягом 15 днів з моменту підписання даного договору.

Згідно платіжного доручення №468 від 07.05.2015р., позивачем було сплачено за надані послуги адвоката суму в розмірі 7 000,00 грн.

Отримання послуг адвоката у сфері права підтверджується підписаним 20.07.2015р. актом приймання - передачі наданих (виконаних послуг (робіт) до договору про надання адвокатських послуг №22/15АО від 07.05.15р., а також ордером № від 17.07.15р.

Також до позовної заяви додані докази в підтвердження того, що Макаренко Н.А. є адвокатом, а саме свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2655 від 10.09.12р. та посвідчення №2317.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів п.6.5. постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.13р. №7, розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Керуючись приписами постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.13р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», вважає за доцільне задовольнити вимогу позивача про стягнення витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 1 500,00грн.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) в особі Криворізької філії публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Костенка, 6, ) закрити банківські рахунки №5980, №5980, №5980, №5980, №5980 Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ленінського Комсомолу, буд.1, ), які відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на підставі договору №51265-рк на розрахунково-касове обслуговування від 23.08.11р., та перерахувати залишки коштів на рахунках:

- №5980 - залишок у розмірі 37 154,11грн.;

- №5980 - залишок у розмірі 28,02грн.;

- №5980 - залишок у розмірі 440,35грн.

на поточний рахунок Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ленінського Комсомолу, буд.1, ), відкритий в КФ ПАТ КБ „ПриватБанк": п/р 9240 в КФ ПАТ КБ „ПриватБанк", МФО 305750, .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Костенка, 6; ідентифікаційний код 24609556) на користь Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ленінського Комсомолу, буд.1, ) витрати на адвокатські послуги у розмірі 1 500,00грн., судовий збір у розмірі 2 436,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складно 27.07.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк