РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №910/15728/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Тріада»про стягнення 126377,69 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Малинська Н.О. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ТОВ Торгова група «Інтерпап» звернулось до Господарського суду м. Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, у порушення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № ТГ-867 від 19.11.2012, своєчасно не оплачений поставлений позивачем товар, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 422119,90 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2014 по справі № 904/2014/14 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості, 4244,14 грн. пені, 15765,60 грн. штрафу, 11515,44 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 по справі № 904/2014/14 апеляційну скаргу ТОВ «ВКФ Тріада» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2014 по справі № 904/2014/14 - без змін.

В той же час, зазначена в судовому рішенні сума основної заборгованості відповідачем не погашена.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача 45083,26 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 21.02.2014 по 27.07.2014, 49382,25 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 35% річних, нарахованих за період з 28.03.2014 по 27.07.2014, 26321,78 грн. пені нарахованої за період з 28.03.2014 по 27.07.2014 та 5590,40 грн. штрафу.

Ухвалою від 01.08.2014 суддею Господарського суду м. Києва Бойком Р.В. порушено провадження у справі № 910/15728/14, справу призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду м. Києва № 04-23/784 від 25.06.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи в зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Бойка Р.В.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа № 910/15728/14 надійшла на розгляд судді Маринченка Я.В. та прийнята ним до свого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.11.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ Тріада» (далі - покупець, відповідач) укладено договір № ТГ-867 (далі - договір) за умовами якого продавець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених в договорі, передати у власність покупцеві паперову продукцію (товар), зазначену у рахунку-фактурі або специфікації та видатковій накладній, які є невід'ємними частинами договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити її.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюються шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця у повному обсязі, або частками протягом 30 календарних днів з дня передачі товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 442359,60 грн., на підставі видаткових накладних: № 8 від 20.01.2014, № 384 від 21.01.2014, № 375 від 21.01.2014, № 509 від 27.01.2014, № 513 від 28.01.2014, № 624 від 30.01.2014, № 727 від 04.02.2014, № 761 від 08.02.2014, № 760 від 08.02.2014.

В той же час, відповідач, у порушення умов договору, оплатив вартість поставленого товару лише частково, на суму 15239,70 грн., внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 427119,90 грн.

З метою захисту порушених прав позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2014 по справі № 904/2014/14 ухвалено стягнути з ТОВ «ВКФ Тріада» на користь ТОВ Торгова група «Інтерпап» суму основного боргу у розмірі 421119,90 грн., пеню у розмірі 4277,14 грн., штраф у розмірі 15765,60 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 11515,44 грн., за період прострочення з 20.02.2014 по 27.03.2014.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 по справі № 904/2014/14 апеляційну скаргу ТОВ «ВКФ Тріада» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2014 по справі № 904/2014/14 - без змін.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що зазначені суми заборгованості відповідачем не погашені.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до положень ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, ухвалення судового рішення про задоволення вимог кредитора не є підставою припинення зобов'язання.

Відтак, зобов'язання відповідача з оплати поставленого позивачем товару на цей час не припинене.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з положеннями ст. 229 ГК України, ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Пунктом 4.5 договору сторони передбачили, що у разі прострочення оплати поставленого товару, покупець зобов'язаний сплатити його повну вартість, а також сплачує проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 35% річних від суми заборгованості.

Відповідно до п. 9.2 договору, у разі порушення строків оплати товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період несплати, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання зобов'язання. За прострочення оплати понад двадцять п'ять днів додатково стягується штраф у розмірі 5% відсотків від вартості неоплаченого товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума інфляційних втрат за період з 21.02.2014 по 27.07.2013 складає 45083,26 грн., сума 35% річних за період з 28.03.2014 по 27.07.2014 складає 49382,25 грн., сума пені за вказаний період складає 26321,78 грн. та сума штрафу за прострочення оплати понад 25 днів складає 5590,40 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість та відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача, а позов - задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Тріада» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 26 літ. А, офіс 125; ідентифікаційний код 30928372) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» (03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, буд. 8, літера А, офіс 291; ідентифікаційний код 35137937) інфляційні втрати в сумі 45083 (сорок п'ять тисяч вісімдесят три) грн. 26 коп., 35% річних в сумі 49382 (сорок дев'ять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 25 коп., пеню в сумі 26321 (двадцять шість тисяч триста двадцять одну) грн. 78 коп., штраф за прострочення оплати понад 25 днів в сумі 5590 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто) грн. 40 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2527 (двi тисячi п'ятсот двадцять сім) грн. 56 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко