ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р.Справа № 923/718/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів Таран С.В., Філінюка І.Г.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду Херсонської області від 11.06.2015р.

по справі №923/718/15

за позовом Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 180 000грн. штрафу та 180 000грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015р. Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до господарського суду Херсонської області з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення до державного бюджету штраф в розмірі 180 000 грн. та пені в розмірі 180 000 грн. за рішеннями адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.11.2011 р. № 81/П-2, 82/П-2, 83/П-3, 84/П-4, 85/П-5 та 86/П-6.

Позовні вимоги обґрунтовані чинністю рішень адміністративної колегії № 81/П-2, 82/П-2, 83/П-3, 84/П-4, 85/П-5 та 86/П-6, які були отримані ФОП ОСОБА_1 22.12.2011 року, обов'язком сплатити нарахованої суми штрафу у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (до 26.02.2012 року), відсутністю доказів цієї оплати станом на 07.05.2015 року (день подачі позовної заяви), що передбачає нарахування пені за період прострочення добровільної сплати штрафу.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 11.06.2015 року (суддя Чернявський В.В.) позов задоволено: стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України 180тис.грн. штрафів та 180тис.грн. пені; стягувач: Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України; також стягнуто з відповідача 7200 грн. судового збору в доход Державного бюджету України.

Судове рішення мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, ФОП ОСОБА_1 просить скасувати рішення господарського суду.

Доводи скаржника ґрунтуються на допущених господарським судом порушеннях норм матеріального та процесуального права та не врахуванні всіх обставин справи.

На думку скаржника, суд першої інстанції помилково провів паралель між строком застосування адміністративно-господарських санкцій та строком звернення до суду із захистом прав та інтересів (позовна давність). Внаслідок невірного визначення правовідносин, що склалися між сторонами, суд нехтуючи приписами ст. 257, 258, ч.1 ст. 259 ЦК України, збільшив позивачу строк реалізації його прав, передбачених ч.3 ст. 252 ГК України та ч. 7 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» стосовно стягнення штрафу та пені в судовому порядку.

14.07.2017 року за вх. №3251/15/Д1 Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника позивача.

Також Херсонським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить залишити апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 11.06.2015р. по справі №923/718/15 без змін.

Позивач вважає, що господарським судом справу розглянуто повно та об'єктивно, з дотриманням відповідних норм матеріального та процесуального права, а аргументи, наведені в апеляційній скарзі апелянта - необґрунтованими.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Апеляційним господарським судом у справі встановлено, що:

- Рішеннями АМК № 81/П-2, 82/П-2, 83/П-3, 84/П-4, 85/П-5 та 86/П-6 від 28.11.2015р. визнано, що приватний підприємець ОСОБА_1 та приватний підприємець ОСОБА_2 вчинили порушення, передбачені п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів тендерів (торгів);

- за кожне зафіксоване в рішеннях порушення, зокрема на ФОП ОСОБА_1, накладено штраф у розмірі 180 000грн.;

- копію рішень АМК одержано ФОП ОСОБА_1 особисто 22.12.2011р.;

- Рішення АМК оскаржено ФОП ОСОБА_2 до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства;

- постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.10.2012р. по справі №2-а-679/12/2170 за позовом ФОП ОСОБА_2 до Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання нечинним та скасування рішень - позов задоволено, визнано нечинним та скасовано рішення Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.11.2011р. №81/П-2, 82/П-2, 83/П-3, 84/П-4, 85/П-5 та 86/П-6 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» в частині накладення штрафу на ФОП ОСОБА_2;

- ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013р. апеляційну скаргу Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05.10.2012р. за позовом ФОП ОСОБА_2 до Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання нечинним та скасування рішень - без змін;

- постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2014р. касаційну скаргу Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05.10.2012р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013р., відмовлено в задоволені адміністративного позову ФОП ОСОБА_2

- штраф у сумі 180 000 грн. ФОП ОСОБА_1 у добровільному порядку не сплачено;

- за невиконання Рішення АМК Відділенням нараховано до стягнення 180 000 грн. пені за період з 27.02.2012р. по 07.05.2015р.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу та пені, внаслідок невиконання рішень АМК.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності.

Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п'ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Дана стаття Закону встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом при вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу Антимонопольного комітету України штрафу, що правильно враховано судом апеляційної інстанції при вирішенні даного спору.

Відповідно до приписів статті 56 Закону:

- рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання (частина друга);

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (частина третя);

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду (частина п'ята);

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома);

- суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частина дев'ята).

Згідно з частиною першою статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до абзацу другого підпункту 20.2 пункту 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 №15 припинення та зупинення нарахування пені відбувається лише у зв'язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір.

З огляду на те, що Рішення АМК недійсним у судовому порядку за позовом ФОП ОСОБА_2 до Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2014р. не визнано, а ФОП ОСОБА_1 в частині сплати штрафу не виконано, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу та пені, внаслідок невиконання Рішення АМК.

Посилання скаржника на застосування строків позовної давності до позовних вимог Херсонського обласного територіального відділення АМК не приймаються до уваги колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 2 п.п. 1.1 п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013р. №10 позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України).

З урахуванням приписів частини другої статті 1 ЦК України правила позовної давності, передбачені цим Кодексом, не застосовуються (якщо інше не встановлено законом) до правовідносин, які виникають у зв'язку із застосуванням державними органами щодо підприємств, установ, організацій та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності встановленої законодавством відповідальності за вчинення протиправних дій, у тому числі за порушення правил здійснення підприємницької діяльності (зокрема, й вимог конкурентного законодавства).

Висновок господарського суду щодо незастосування строків позовної давності при стягненні штрафу і пені є правильним.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків, викладених у оскаржуваному судовому рішенні першої інстанції.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає встановленим ним фактичним обставинам, прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 11.06.2015р. у справі №923/718/15 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя С.В. Таран

Суддя І.Г. Філінюк