донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.07.2015 справа №908/1962/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБудко Н.В. Сгара Е.В., Ушенко Л.В.
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача (скаржника): від відповідача: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справіОСОБА_4 ОСОБА_5 - паспорт серії НОМЕР_1; Не з'явився; Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 м.Мелітополь, Запорізької області Запорізької області 25.05.2015 р. № 908/1962/15-г (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруБердянського міжрайонного прокурора Запорізької області м.Бердянськ, Запорізької області в інтересах держави в особі Бердянської міської ради Запорізької області м.Бердянськ, Запорізької області Товариства з обмеженою відповідальністю "Левант" м.Бердянськ, Запорізької області Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області м.Запоріжжя
прозвільнення та вилучення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди в сумі 6502,85 грн.
ВСТАНОВИВ:

Позивач, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_5 м.Мелітополь, Запорізької області звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Мелітопольської міської ради Запорізької області м.Мелітополь про визнання недійсним п. 14 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/14 від 29.01.2015 р. в частині відмови ОСОБА_5 в поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.07.2009 р. № 09 по АДРЕСА_1, площею 0,0012 га для розміщення та експлуатації торговельного кіоску та підписанні додаткової угоди до договору оренди землі.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.05.2015 р. у справі №908/1962/15-г в задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 м.Мелітополь до Мелітопольської міської ради Запорізької області м.Мелітополь про визнання недійсним п.14 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/14 від 29.01.2015р. відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_5 м.Мелітополь, Запорізької області, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.2015 р. у справі № 908/1962/15-г скасувати та прийняти нове рішення (постанову) про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржуване рішення є нормативно необґрунтованим, незаконним через неправильне застосування судом норм матеріального права, посилаючись на ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 764 Цивільного кодексу України. Скаржник зазначив, що оскільки він продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та відсутність листа-повідомлення відповідача про звільнення земельної ділянки, а також те, що він належним чином виконує свої обов'язки по орендній платі, відсутність будь-яких порушень щодо умов використання земельної ділянки за цільовим призначенням вважає, що договір оренди земельної ділянки від 28.07.2009 р. є поновленим на строк 5 років. А тому відмова відповідача в поновленні договору оренди земельної ділянки та укладанні додаткової угоди є неправомірною.

Господарським судом Запорізької області по справі № 908/1962/15-г встановлено, що відмова Мелітопольської міської ради в поновленні договору оренди землі та підписанні додаткової угоди нормативно обґрунтована, а тому суд не вбачає правових підстав для скасування п. 14 рішення Мелітопольської міської ради № 1/14 від 29.01.2015 р., також зазначив, що позивачем не доведено, що у зв'язку з відмовою в поновленні договірних відносин порушені його права, оскільки йому не було відмовлено в розташуванні кіоску на спірній земельній ділянці. І як підтверджує сам позивач в позовній заяві листа-звернення від відповідача про звільнення земельної ділянки до нього не надходило.

Вищевикладене, на думку заявника, є підставою для скасування незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Позивач (скаржник) у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.2015 р. без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судовий процес в апеляційний інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.81-1 ГПК України.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача (скаржника), обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

24.02.2009 р. між Мелітопольською міською радою (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_5 (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 28.07.2009 р. № 09.

Згідно п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає відповідно до рішення Мелітопольської міської ради від 30.01.2009 р. № 1/11 в строкове платне користування земельну ділянку в АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації торговельного кіоску (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2).

Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля та інші природні ресурси є об'єктами права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюються органами державної влади та місцевого самоврядування, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положеннями ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ч. 1). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2).

Згідно з частинами 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 33 вищезазначеного Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 12 кв.м., на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: кіоск, технічний паспорт МАФ на торговельний кіоск, об'єкти інфраструктури: відсутні, охоронні зони: відсутні (п.п. 2, 3 Договору).

Відповідно до п. 8 Договір укладено на п'ять років, починаючи з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умов належного виконання обов'язків. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, одержати висновки Мелітопольського міського управління земельних ресурсів. Управління містобудування та архітектури щодо можливості продовження строку дії договору, привести земельно-кадастрову документацію на земельну ділянку у відповідність до вимог нормативно-правових актів. Згода орендодавця на продовження строку дії договору оренди землі викладається у його рішенні.

Пунктом 20 Договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з актом приймання-передачі об'єкта оренди за договором оренди від 28.07.2009 р. № 09 Мелітопольська міська рада (орендодавець) передає земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована в АДРЕСА_1 площею 12 кв.м. для розміщення та експлуатації торговельного кіоску, а ОСОБА_5 (орендар) приймає вищевказану земельну ділянку відповідно до рішення Мелітопольської міської ради від 30.01.2009 р. № 1/11 в оренду строком на 5 років, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди.

21.12.2009 р. сторони підписали додаткову угоду до договору оренди від 21.12.2009 р., якою було змінено дату укладання договору оренди та зазначено дату державної реєстрації договору оренди - 28.07.2009 р.

Тобто, 28.07.2014 р. договір припинив свою дію за спливом строку, на який його було укладено.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 33 Договору сторони узгодили, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

13.03.2014 р. ОСОБА_5 звернулася до Мелітопольської міської ради Запорізької області з заявою про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.07.2009 р.

Листом від 04.06.2014 р. № 204/20 Мелітопольська міська рада Запорізької області повідомила ОСОБА_5, що згідно з п.7 рішення 56 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VІ скликання від 30.05.2014 р. № 1/12 "Про відмову" їй було відмовлено в продовженні строку дії договору оренди від 28.07.2009 р. № 09 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 12 кв. м. для розміщення та експлуатації торговельного кіоску. До відповіді додано витяг з рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 30.05.25014 р. № 1/12 про відповідну відмову, а саме п. 7 рішення, в якому вирішено: "відмовити ОСОБА_5 в поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.07.2009 р. № 09 по АДРЕСА_1, площею 0,0012 га для розміщення та експлуатації торговельного кіоску та підписанні додаткової угоди до договору оренди землі".

28.08.2014 р. позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій зазначив що після закінчення терміну дії договору сплинуло місяць після закінчення терміну дії договору. У зв'язку з тим, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і у зв'язку з тим, що протягом одного місяця після закінчення строку договору на його адресу не надходило листа-повідомлення Мелітопольської міської ради про заперечення у поновленні договору оренди землі, договір оренди земельної ділянки від 24.02.2009 р. вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, та направив дві копії додаткової угоди від 28.08.2014 р.

За результатами зазначеного звернення, Мелітопольсьою міською радою Запорізької області 29.01.2015 р. було прийнято рішення № 1/14, п. 14 якого ОСОБА_5 відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.07.2009 № 09 по АДРЕСА_1, площею 0,0012 га, для розміщення та експлуатації торговельного кіоску та підписанні додаткової угоди до договору оренди землі.

Чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можливе лише за наявності відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Вимогами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відповідач прийняв рішення відмовити в продовженні строку дії договору оренди від 28.07.2009 р. № 09 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 12 кв. м. для розміщення та експлуатації торговельного кіоску, обґрунтовуючи свою відмову змінами в законодавстві, які стосуються розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Тому, договір оренди земельної ділянки від 28.07.2009 р. не є поновленим на новий строк.

Відмовляючи в продовженні строку дії договору оренди від 28.07.2009 р. № 09 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 12 кв. м. для розміщення та експлуатації торговельного кіоску, відповідач посилається на Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом від 21.10.2011 р. № 244, яким визначається механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, відповідно до якого підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Отже, відповідач зазначив, що на теперішній час законодавство не вимагає оформлення земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд для ведення підприємницької діяльності.

В оскаржуваному рішенні господарський суд зауважив, що рішенням виконкому Мелітопольської міської ради від 21.08.2014р. №140/8 затверджена Комплексна схема розміщення тимчасових споруд за адресою АДРЕСА_1, саме де і знаходиться спірний кіоск позивача. Проте, позивач до управління архітектури та містобудування Мелітопольської міської ради з приводу розміщення кіоску на спірній земельній ділянці не звертався. Як пояснив представник відповідача, комплексною схемою передбачена можливість розміщення кіоску позивача на спірній ділянці, з оформленням відповідно паспорту прив'язки, як це передбачає законодавство. Таким чином, відповідач зазначає, що позивач не позбавляється права на ведення підприємницької діяльності.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду Запорізької області щодо правомірності відмови в продовженні строку дії договору оренди від 28.07.2009 р. № 09 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 12 кв. м. для розміщення та експлуатації торговельного кіоску, оскільки строк дії договору від 28.07.2009 р. № 09 закінчився 28.07.2014 р., рішення про поновлення зазначеного договору не прийнято, додаткова угода щодо поновлення договору оренди землі не укладена.

Отже, за висновком судової колегії, відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.2015 р. у справі № 908/1962/15-г ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін. Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами та обставинами справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2014 р. у справі N 912/1552/13.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в порядку ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на заявника.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.2015 р. у справі №908/1962/15-г залишити без змін.

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 м.Мелітополь, Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 25.05.2015 р. у справі № 908/1962/15-г - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: Е.В.Сгара

Л.В.Ушенко

Надруковано 6 прим.:

1 - до справи;

1 - скаржнику (позивачу);

1 - відповідачу;

1 - у справу;

1 - ДАГС;

1 - ГСЗО.