ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.15р. Справа № 904/5797/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "підприємство ТУРІЯ", с. Горянівське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради, м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля в розмірі 8 249,79 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Скобелєва С.Г., дов. №14/28-06 від 05.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі 8 875 грн. 94 коп., із яких: 7 500 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 855 грн. 00 коп. - інфляційні втрати, 520 грн. 94 коп. - три проценти річних. Позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача господарського зобов'язання встановленого умовами договору оренди автомобіля №04/01-12 від 04.01.2012 року, згідно умов якого, Позивач надав Відповідачу в оренду легковий автомобіль марки: ВАЗ 21070 2002р.в., державний номер 835-12АВ.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, в задоволенні позову просить відмовити.

В обґрунтування заперечень, Відповідач зазначає, що згідно додаткової угоди від 12.06.2012 № 1/Р-04 до договору № 04/01-12 від 03.01.2012, сторони припинили дію договору та узгодили, що на момент припинення договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також невиконаних сторонами зобов'язань. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2013 було порушено провадження у справі №904/397/13 про банкрутство відповідача, а тому з урахуванням ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" нарахування грошового зобов'язання та 3% проценти річних є неправомірним. Крім того, в актах приймання-здавання, та рахунках відсутня вказівка на договір №04/01-12 від 04.01.2012.

З метою підтвердження, або спростування факту існування заборгованості Відповідача по договору №04/01-12 від 04.01.2012 року за оренду автомобіля марки: ВАЗ 21070 2002 р.в., державний номер 835-12 АВ, ухвалою суду від 20.10.2014 року у справі № 904/5797/14 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі - зупинити.

16.12.2014 року від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 1093717/3718/4374 від 05.12.2014 року в якому, зокрема, повідомлено, що на адресу Позивача направлено акти попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта та попередній рахунок вартості висновку судового експерта.

11.02.2015 року справа № 904/5797/14 повернулась без висновку судового експерта, в зв'язку з несплатою Позивачем судової експертизи.

Ухвалою суду від 03.03.2015 року Позивача зобов'язано терміново здійснити попередню оплату вартості експертного дослідження, докази оплати надати суду.

Станом на 07.07.2015 року доказів оплати за проведення судової експертизи суду не надано.

Ухвалою господарського суду від 07.07.2015 року провадження у справі №904/5797/15 поновлено з 29.07.2015 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач в судове засідання з'явився. проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні 29.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2012 року між Позивачем (далі-Орендодавець) та Відповідачем (далі-Орендар) був укладений Договір №04/01-12 оренди автомобіля (далі-Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування легковий автомобіль марки ВАЗ 21070 2002 р.в., державний номер 835-12 АВ, вартістю 20 267 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, строк оренди складає один рік з моменту прийняття об'єкта оренди.

Згідно з пунктом 4.1 Договору, розмір орендної плати за весь об'єкт оренди в цілому складає 1 500 грн. 00 коп. за місяць.

Орендна плата виплачується Орендарем щомісячно (поквартально) готівкою через касу Орендаря (або в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок (лицьовий рахунок в установі Ощадбанку) Орендодавця) не пізніше 10 числа кожного місяця (кварталу).

Орендований автомобіль передається Орендатору протягом 3-х днів з моменту підписання Договору за актом приймання-передачі (п.п. 5.1, 5.2 Договору).

Повернення автомобіля здійснюється протягом 3- днів з моменту закінчення строку оренди за актом передачі (п. 8.2 Договору).

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором.

Як вказує Позивач в своїй позовній заяві, Відповідач користувався об'єктом оренди в період з січня 2012 року по травень 2012 року, що підтверджується відповідними актами приймання-здавання виконаних робіт (а.с. 12-16).

Позивачем для оплати за надані послуги оренди виставлялись Відповідачу рахунки, зокрема, стосовно об'єкта оренди за Договором на загальну суму 7 500 грн. 00 коп., які містяться в матеріалах справи (а.с. 17-21).

У зв'язку з несплатою Відповідачем суми в розмірі 7 500 грн. 00 коп. згідно актів приймання-здавання виконаних робіт та виставлених рахунків, Позивач був вимушений звернутись до господарського суду з метою захисту своїх інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 798 Цивільного кодексу України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглянувши заявлені позовні вимоги, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Як вище встановлено судом, п. 3.1 договору оренди № 04/01-12 від 04.01.2012 року, сторони передбачили, що строк оренди починається з моменту прийняття об'єкта оренди.

Пунктом 5.1. Договору, сторони визначили, що передача автомобіля в оренду здійснюється по акту приймання-передачі.

Позивачем не надано до матеріалів справи акт приймання-передачі об'єкта оренди за договором № 04/01-12 від 04.01.2012 року - автомобіля ВАЗ 2107 д/н 835-12 АВ, та відповідно не підтверджено факт початку обчислення строку оренди.

Надані Позивачем акти приймання-здавання виконаних робіт (а.с. 12-16), не можуть бути прийняті судом до уваги як належний доказ в підтвердження факту виконання сторонами договору № 04/01-12 від 04.01.2012 року, в тому числі щодо передачі об'єкта оренди, адже предметом оренди є індивідуально визначене майно, при цьому, наведені акти містять лише посилання на родові ознаки майна, які не дають можливість відрізнити його поміж інших однорідних речей.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач в порушення наведених процесуальних норм не довів факт використання Відповідачем автомобіля ВАЗ 2107 д/н 835-12 АВ в рамках договору оренди № 04/01-12 від 04.01.2012 року, в зв'язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити, як в частині стягнення суми основного боргу, так і в частині додаткових вимог про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

Суд не приймає до уваги доводи Відповідача щодо припинення дії Договору № 04/01-12 від 04.01.2012 року з 12.06.2012 року на підставі укладеної між сторонами Додаткової угоди №1/Р-04 від 12.06.2012, оскільки як убачається зі змісту зазначеної угоди, її складно до Договору № 04/01 або 04/01-12 від 03.01.2012 року, тоді як підставою для виникнення спірних правовідносин у даній справі, є Договір № 04/01-12 від 04.01.2012 року, тобто інший договір на відміну від того, до якого сторони підписали вказану Додаткову угоду.

Судовий збір у справі покладається на Позивача, згідно зі ст. 49 ГПК України.

Керуючись, ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 03.08.2015

Суддя О.В. Ліпинський