КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Справа№ 910/8109/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Іоннікової І.А.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Прокопенко Б.О.,

від відповідача: Безносик А.О.,

від третьої особи: Масімова Е.Е.,

від прокуратури: Скляр Д.Ю.

розглянувши апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду м. Києва від 06.05.2015р. у справі №910/8109/15-г (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОУЛ"

до Київської міської ради

третя особа Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання недійсним рішення та визнання договору укладеним

за участю Прокуратури міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про визнання недійcним рішення Відповідача від 29.11.2012р. №643/8927 «Про визнання такими, що втратили чинність, пункту 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 та рішення Київської міської ради від 23.04.2009р. №415/1471» та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №78-6-00268 від 01.04.2005р., укладеного між сторонами, в редакції Позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.05.2015р. у справі №910/8109/15-г позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що неможливість провести забудову орендованої земельної ділянки Позивачем згідно з укладеним договором оренди протягом 5 років обумовлена перешкодами Відповідача у формі прийняття рішення та звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки за №78-6-00268 від 01.04.2005р. та зобов'язання повернути орендовану земельну ділянку. Також, неможливість Позивача розпочати забудову орендованої земельної ділянки була обумовлена наявністю на території останньої міського водозабору, при цьому Позивачем вчинялися дії по перенесенню останнього за межі орендованої земельної ділянки. Під час винесення спірного рішення Відповідач керувався, зокрема, встановленим ним самостійно фактом невідповідності дій Позивача положенням п.4 ч.1 ст.416 ЦК України, тому суд дійшов висновку, що спірне рішення Відповідача від 29.11.2012 №643/8927 прийнято з перевищенням визначених законом повноважень Відповідача. Також, Відповідач неправомірно не підписав, розроблений Третьою особою, проект договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки за №78-6-00268 від 01.04.2005р., то позовні вимоги Позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Не погодившись із вказаним рішенням Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання рішення Відповідача від 23.04.2009р. №415/1471 додаткова угода до договору оренди земельної ділянки не укладалась, тобто рішення Відповідача не виконано. Суд не звернув уваги на те, що Позивачем будівництво на спірній земельній ділянці не проведено, земельна ділянка не використовується, укладений договір оренди припинився у зв'язку із закінченням строку його дії, тому Відповідач спірним рішенням правомірно визнав попереднє рішення таким, що втратило чинність. Оскільки договір оренди не розривався Позивач міг використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору, а тому посилання на наявність судових спорів між сторонами, як на неможливість користування спірною земельною ділянкою є необґрунтованими. Позивачем не надано суду доказів звернення до Відповідача з пропозицією щодо укладення договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015р. апеляційну скаргу Відповідача у справі №910/8109/15-г прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.06.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р., в зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. на лікарняному, справу передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючий), Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. прийнято справу до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 23.06.2015р. У судовому засіданні 23.06.2015р. оголошувалась перерва до 14.07.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючий), Іоннікової І.А., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. прийнято справу до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 14.07.2015р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Третя особа звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.05.2015р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано що орган місцевого самоврядування має право на скасування власних рішень ненормативного характеру у зв'язку з їх невиконанням. Земельна ділянка не використовувалась Позивачем відповідно до умов договору протягом 7 років, тому посилання Позивача на перешкоди з боку Відповідача є необгрунтованими.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. апеляційну скаргу Третьої особи у справі №910/8109/15-г прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.07.2015р.

В судовому засіданні 14.07.2015р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва на 22.07.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

02.04.2004р. листом №15/04 Позивач звернувся до Відповідача з проханням надати земельну ділянку по просп. Героїв Сталінграда, 44-б у Оболонському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою та згодом отримав доручення №А3750 від 28.05.2004 на складання проекту відведення земельної ділянки.

15.07.2004р. пунктом 54 рішення Відповідача №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" затверджений проект відведення земельної ділянки та передано Позивачу в короткострокову оренду на п'ять років земельну ділянку площею 0,94 га для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою на проспекті Героїв Сталінграда, 44-б в Оболонському районі м. Києва.

28.03.2005р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки за умовами якого Відповідач за актом приймання-передачі зобов'язався передати, а Позивач прийняти в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену договором.

Згідно з п.2.1. договору об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - просп. Героїв Сталінграду, 44-Б в Оболонському районі м. Києва; розмір 9376 кв.м.; цільове призначення - для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою; кадастровий номер :78:028:0091.

Відповідно до п.3.1. договору договір укладено на 5 (п'ять) років. Згідно з п.4.2. договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 % від її нормативної оцінки.

Відповідно до п.11.1. договору всі зміни та/або доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням Відповідача на зміни та/або доповнення до цього договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

01.04.2005р. договір зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів в.о. КМР згідно запису за №78-6-00268 у книзі записів державної реєстрації договорів.

01.04.2005р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого Відповідач передав, а Позивач прийняв земельну ділянку за адресою просп. Героїв Сталінграду, 44-Б в Оболонському районі м. Києва; розмір 9376 кв.м.; цільове призначення - для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою; кадастровий номер :78:028:0091.

03.10.2005р. між Позивачем та науково-виробничим підприємством «Джерело» був укладений договір №185/15, за умовами якого Позивач доручив, а НВП «Джерело» прийняло на себе зобов'язання по розробці проекту Будівництва артезіанського водозабору з чотирьох свердловин та ліквідаційного тампонажу свердловин існуючого водозабору міського водопостачання по просп. Героїв Сталінграда в Оболонському районі м. Києва.

04.01.2006р. Позивач звернувся з листом №1 до ВАТ «АК Київодоканал», в якому просив надати згоду на перенесення водозабору з земельної ділянки по просп. Героїв Сталінграда, 44 на земельну ділянку по просп. Героїв Сталінграда, 52-54.

У відповідь на зазначений лист 23.01.2006р. ВАТ «АК Київодоканал» погодив перенесення артезіанських свердловин в інше місце.

24.05.2007р. рішенням Відповідача №529/1190 «Про відміну пункту 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» відмінено п.54 рішення Відповідача від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею". Вирішено запропонувати Позивачу надати згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268. Третю особу зобов'язано проінформувати Позивача про прийняття цього рішення, у разі відмови від розірвання договору оренди земельної ділянки або у разі, якщо відповідь не надійде у встановлений законодавством термін, забезпечити підготовку та подання позову про розірвання договору оренди земельної ділянки до Господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.09.2007р. у справі №39/20, яке було залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007р. та постановою Вищого господарського суду України від 29.01.2008р., визнано незаконним та скасовано рішення Відповідача від 24.05.2007р. №529/1190 «Про відміну пункту 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 року № 419/1829 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею».

Під час розгляду зазначеної справи судами була встановлена незаконність рішення Відповідача від 24.05.2007р. №529/1190, та його суперечність ст.141, 143 Земельного кодексу України.

24.03.2008р. складений акт вибору та обстеження земельної ділянки під будівництво водозабору підземних вод для господарського-питного водопостачання міськгорводоканалу в Оболонському районі м. Києва замість існуючих свердловин №265, 266, 267, 268 за адресою: проспект Героїв Сталінграда, 44-б, відповідно до якого існуючі свердловини підлягають ліквідаційному санітарно-технічному тампонажу. Замість їх передбачено будівництво водозабору підземних вод. Майданчик під водозабір розташовується на частині ділянки, яка належить Позивачу за вищевказаною адресою.

23.04.2009р. рішенням Відповідача №415/1471 «Про відміну рішення Київської міської ради від 24.05.2007р. №529/1190 та внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» було відмінене рішення Відповідача від 24.05.2007р. №529/1190 "Про відміну пункту 54 рішення КМР від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" та внесено зміни до абз.2 п.54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", а саме вирішено: слова та цифри "в короткострокову оренду на 5 років" замінено словами та цифрами "в довгострокову оренду на 15 років".

На Позивача вказаним рішенням покладений обов'язок звернутися у місячний термін до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) із клопотанням щодо організації робіт по внесенню змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268.

26.06.2009р. Позивач звернувся до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) щодо організації робіт по внесенню змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268, що підтверджується Інформацією по земельній ділянці по просп. Героїв Сталінграда, 44-б, наданою відділом землевпорядкування Оболонського району управління землеустрою.

04.09.2009р. Позивач звертався до Відповідача щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268, що підтверджується листом Головного управління земельних ресурсів від 21.09.2009р. №03-21/35732.

За результатами цих звернень Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Відповідача був виготовлений проект договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268.

Даний проект договору був перевірений та підписаний Головним управлінням земельних ресурсів на відповідність рішенню Київської міської ради, був підписаний Позивачем та залишений на підписання голови Відповідача, що підтверджується наявним у справі проектом договору про внесення змін, протоколом №4 засідання комісії Відповідача від 05.07.2012р., з якого вбачається знаходження проекту договору про внесення змін у Відповідача, та іншими матеріалами справи.

Проте, голова Відповідача даний проект договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 з 2009 року по даний час не підписав, про причини не підписання Позивача не повідомив.

До цього часу земельна ділянка по просп. Героїв Сталінграда, 44-б знаходиться у користуванні Позивача, який вчасно та в повному обсязі сплачує Відповідачу орендну плату за користування цією земельною ділянкою.

29.11.2012р. Відповідач прийняв спірне рішення №643/8927 "Про визнання такими, що втратили чинність, пункту 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419/1829 та рішення Київської міської ради від 23.04.2009 №415/1471», яким визнано такими, що втратили чинність, п.54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" та рішення Київської міської ради від 23.04.2009р. №415/1471 "Про відміну рішення Київської міської ради від 24.05.2007р. №529/1190 та внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею".

Цим же рішенням Третю особу зобов'язано зняти з реєстрації договір оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 у зв'язку із закінченням терміну, на який його було укладено та проінформувати Позивача про прийняття цього рішення.

Як вбачається з преамбули вказаного рішення, ухвалюючи його Відповідач керувався тим, що Позивач з моменту укладення договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці площею 0,94 га на просп. Героїв Сталінграда, 44-б не провів, земельна ділянка для забудови протягом 7 років не використана, а також положеннями ст.9 Земельного кодексу України, п.4 ч.1 ст.416 Цивільного кодексу України, п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" та Закону України "Про оренду землі".

25.12.2014р. рішенням Відповідача №733/733 «Про надання статусу скверу земельній ділянці площею 0,94 га на проспекті Героїв Сталінграда, 44-б в Оболонському районі м. Києва» у зв'язку з невиконанням умов договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268, враховуючи рішення Київської міської ради від 29.11.2012р. №643/8927, надано статус скверу земельній ділянці площею 0,94 га на проспекті Героїв Сталінграда, 44-б в Оболонському районі м. Києва. Вирішено внести зміни до Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Відповідача від 19.07.2005р. №806/3381 та продовжених на період до 2015 року рішенням Відповідача від 27.11.2009р. №714/2783, додавши земельну ділянку, визначену пунктом 1 цього рішення, до переліку скверів Оболонського району м. Києва.

03.06.15р. Третьою особою був складений Акт обстеження земельної ділянки №01/05 згідно з яким земельні ділянка на проспекті Героїв Сталінграда, 44-б в Оболонському районі м. Києва за цільовим призначенням не використовується, ознак будівельних робіт не виявлено. Частина земельної ділянки огороджена парканом, на ній розташовані капітальні одноповерхові споруди, інші частина земельної ділянки не огороджена та Позивачем не використовується.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційні скарги Відповідача та Третьої особи не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду юридичним особам України.

Відповідно до п.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у користування.

Згідно з ст.124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі" передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, 15.07.2004р. рішенням Відповідача №419/1829 передано Позивачу в оренду на п'ять років земельну ділянку площею 0,94 га для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою на проспекті Героїв Сталінграда, 44-б в м. Києві. 28.03.2005р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки на 5 (п'ять) років. 01.04.2005р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт приймання-передачі даної земельної ділянки.

Отже, на підставі рішення Відповідача та договору оренди Позивач набув право користування земельною ділянкою строком на 5 років.

Згідно з п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Рішення органу місцевого самоврядування є обов'язковим до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» (в редакції діючій на момент закінчення строку дії договору) укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно з ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції діючій на момент закінчення строку дії договору) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Відповідно до п.3.4.6. рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 02.02.2010р. №04-06/15 (в редакції діючій на момент закінчення строку дії договору) якщо за законом такий договір підлягає поновленню, то таке поновлення має здійснюватися за волевиявленням сторін. Таке волевиявлення має бути оформлене відповідно до п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішенням міської ради. За відсутності відповідного рішення підстави для задоволення вимог позивача про зміну строку дії договору відсутні.

Як встановлено судом 23.04.2009р. рішенням Відповідача №415/1471 строк оренди Позивачем вказаної земельної ділянки був змінений на 15 років. За зверненням Позивача до Відповідача та Третьої особи останньою був виготовлений проект договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268, який був перевірений та підписаний Третьою особою, був підписаний Позивачем та переданий на підписання голови Відповідача.

Проте, голова Відповідача в порушення п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та рішення Відповідача №415/1471 даний проект договору не підписав, про причини не підписання Позивача не повідомив.

В подальшому, після закінчення строку дії договору оренди Позивач продовжував користуватись земельною ділянкою, вчасно та в повному обсязі сплачував Відповідачу орендну плату, Відповідач заперечень щодо продовження користування Позивачем даною земельною ділянкою останньому не направляв.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що в силу норм ст.33 Закону України «Про оренду землі», за наявності рішення Відповідача №415/1471 про змінення строку оренди земельної ділянки на 15 років, факту неправомірного непідписання Відповідачем відповідного договору про внесення змін, продовження користування Позивачем земельною ділянкою та відсутності заперечень Відповідача проти цього, договір оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 був поновлений на той самий строк і не припинив своєї дії на час прийняття Відповідачем спірного рішення.

Згідно з ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України (в редакції діючій на момент прийняття спірного рішення) підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно з ст.143 Земельного кодексу України (в редакції діючій на момент прийняття спірного рішення) примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.144 Земельного кодексу України (в редакції діючій на момент прийняття спірного рішення) у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою. Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Відповідно до п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Згідно з п.3.3 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N6 (в редакції діючій на момент прийняття спірного рішення) дії органів місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодекса України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Як встановлено судом 29.11.2012р. Відповідач прийняв спірне рішення №643/8927 яким визнав такими, що втратили чинність попередні рішення Київської міської ради про надання Позивачу в оренду земельної ділянки та зміну строку оренди на 15 років. Цим же рішенням Відповідач зобов'язав Третю особу зняти з реєстрації договір оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 у зв'язку із закінченням терміну.

З наведеного вбачається, що спірне рішення Відповідача за своєю правовою суттю спрямоване на припинення права користування Позивача земельною ділянкою у спосіб не передбачений вищевказаними нормами законодавства України, а тому прийняте в супереч цим нормам.

За вказаних обставин апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо визнання спірного рішення Відповідача недійсним.

Згідно з ст.188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено судом 23.04.2009р. рішенням Відповідача №415/1471 строк оренди Позивачем вказаної земельної ділянки був змінений на 15 років. За зверненням Позивача до Відповідача та Третьої особи останньою був виготовлений проект договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268, який був перевірений та підписаний Третьою особою, був підписаний Позивачем та переданий на підписання голови Відповідача.

Проте, голова Відповідача в порушення п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та рішення Відповідача №415/1471 даний проект договору не підписав, про причини не підписання Позивача не повідомив.

Враховуючи, що в силу ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органу місцевого самоврядування є обов'язковим до виконання на відповідній території, що Відповідачем та Позивачем були узгоджені умови договору про зміну строку оренди на 15 років, Відповідач не висловив заперечень щодо умов запропонованого Третьою особою та Позивачем договору про внесення змін, а голова Відповідача безпідставно його не підписав, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо визнання цього договору укладеним у погодженій Третьою особою та Позивача редакції.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Скаржників, що на виконання рішення Відповідача від 23.04.2009р. №415/1471 додаткова угода до договору оренди земельної ділянки не укладалась, тобто рішення Відповідача не виконано.

Неправомірне не підписання вчасно головою Відповідача, в порушення ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та рішення Відповідача №415/1471, погодженого Третьою особою та Позивачем договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 ніяким чином не впливає на чинність рішення Відповідача №415/1471 та обов'язковість його виконання в наступному.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Скаржників щодо правомірності спірного рішенні з підстав не проведення Позивачем будівництва на орендованій земельній ділянці, як наслідок припинення права користування відповідно до ст.416 Цивільного кодексу України та у зв'язку з закінченням строку дії договору.

Згідно з ст.416 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Відповідно до п.2.39, 2.40 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) є речовим правом на земельну ділянку, врегульованим главою 34 Цивільного кодексу України та статтею 161 Земельного кодексу України. Договір суперфіцію має особливу правову природу, відмінну від договору оренди, тому положення законодавства про суперфіцій не підлягають застосуванню до правовідносин оренди. Зокрема, помилковим є застосування господарськими судами приписів статті 416 Цивільного кодексу України у вирішенні спорів про припинення оренди земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 413 ЦК України та частини першої статті 102 ЗК України право суперфіцію виникає на підставі договору про суперфіцій або заповіту.

Як встановлено судом 28.03.2005р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, а не договір суперфіцію, тому норми статті 416 Цивільного кодексу України не можуть застосовуватись до спірних правовідносин оренди між Сторонами.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи Відповідачем чинилися перешкоди у реалізації Позивачем свого права користування земельною ділянкою, шляхом прийняття рішення від 24.05.2007р. №529/1190 про відміну попереднього рішення про надання Позивачу цієї земельної ділянки, судові спори про визнання його не чинним тривали до 2008 року. У цей час Позивач не міг повністю реалізувати свої права користування земельної ділянкою, оскільки вони оспорювались Відповідачем. В той же час, Позивачем вчинялись підготовчі до будівництва дії, зокрема перенесення міського водозабору, який розміщався на орендованій земельній ділянці.

Щодо доводів Скаржників про закінчення строку дії договору оренди, то судом вище встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268 був поновлений на той самий строк і не припинив своєї дії на час прийняття Відповідачем спірного рішення.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Скаржників, що Позивачем не надано суду доказів звернення до Відповідача з пропозицією щодо укладення договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Як встановлено судом 23.04.2009р. рішенням Відповідача №415/1471 був змінений строк оренди Позивачем земельної ділянки на 15 років.

На виконання цього рішення 26.06.2009р. Позивач звернувся до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Відповідача щодо організації робіт по внесенню змін до договору оренди, що підтверджується Інформацією по земельній ділянці по просп. Героїв Сталінграда, 44-б, наданою відділом землевпорядкування Оболонського району управління землеустрою. В подальшому 04.09.2009р. Позивач звертався до Відповідача щодо внесення змін до договору оренди, що підтверджується листом Головного управління земельних ресурсів від 21.09.2009р. №03-21/35732.

Після цього, за результатами цих звернень Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Відповідача був виготовлений проект договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268. Даний проект договору був перевірений та підписаний Головним управлінням земельних ресурсів на відповідність рішенню Київської міської ради, був підписаний Позивачем та залишений на підписання голови Відповідача, що підтверджується наявним у справі проектом договору про внесення змін, протоколом №4 засідання комісії Відповідача від 05.07.2012р., з якого вбачається знаходження проекту договору про внесення змін у Відповідача, та іншими матеріалами справи.

За цих обставин доводи Скаржників про не звернення Позивача з пропозицією укладення договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки не відповідають матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду м. Києва від 06.05.2015р. у справі №910/8109/15-г залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду м. Києва від 06.05.2015р. у справі №910/8109/15-г залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2015р. у справі №910/8109/15-г залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30.07.2014р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді І.А. Іоннікова

О.О. Хрипун