ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Справа № 925/2258/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участі представників сторін: позивача - Чепурної С.А. за довіреністю, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства «Темп», м. Черкаси, Україна до товариства з обмеженою відповідальністю «ZEGNA PLUS», м. Ташкент, Республіка Узбекистан про стягнення 160969, 90 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство «Темп», м. Черкаси, Україна звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ZEGNA PLUS», м. Ташкент, Республіка Узбекистан (далі - відповідач) про стягнення, на підставі Договору купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року, 160969,90 доларів США заборгованості за поставлений товар, та відшкодування 48888,56 гривень судових витрат.

Звернення з даним позовом до господарського суду Черкаської області позивач обґрунтував посиланням на пункт 10.2 Договору купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року, за умовами якого будь-які суперечки, які не регулюються сторонами, підлягають передачі на розгляд та вирішення у господарському суді Черкаської області у відповідності з регламентом суду і діючим законодавством України.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.12.2014 року порушено провадження у справі № 925/2258/14.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 13.01.2015 року та 29.01.2015 року розгляд справи відкладався у зв'язку із поверненням поштової кореспонденції, направленої на адресу відповідача, та зверненням суду із судовим дорученням про вручення судових документів.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Черкаської області від 04.03.2015 року № 38 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 925/2258/14.

Відповідно до ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), автоматизованою системою документообігу суду справу розподілено судді Грачову В.М.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.03.2015 року справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 10 год. 30 квітня 2015 року, у разі, якщо ухвала не буде вручена своєчасно, суд розгляне справу в день наступного судового засідання 21 травня 2015 року о 10 год. 00 хв., ухвалено звернутись до Головного управління юстиції у Черкаській області із судовим дорученням про вручення даної ухвали відповідачу та зупинено провадження у справі до виконання судового доручення.

Станом на 21.05.2015 року до суду не надійшло відомостей щодо виконання судового доручення.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.05.2015 року розгляд справи призначено на 09 год. 23 червня 2015 року та попереджено сторін у разі, якщо ухвала не буде вручена своєчасно, суд розгляне справу в день наступного судового засідання 21 липня 2015 року о 09 год. 00 хв., ухвалено повторно звернутись до Головного управління юстиції у Черкаській області із судовим дорученням про вручення даної ухвали відповідачу та зупинено провадження у справі до виконання судового доручення.

22 червня 2015 року до суду надійшла ухвала господарського суду міста Ташкент Республіки Узбекистан від 15.05.2015 року у справі № 10-1510/8543, якою ухвалено визнати неможливим виконання судового доручення господарського суду Черкаської області у справі № 925/2258/14, оскільки представники ТОВ «Zegna Plus» не з'явились у судове засідання, відправлена ухвала суду про місце та час судового засідання повернута поштовим відділенням з відміткою «фірма не знайдена».

Згідно з ст. 64 ГПК України, у разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Позивачем надані документи, що підтверджують правоздатність та дієздатність юридичної особи - відповідача. Відповідно до статті 75 ГПК України, суд визнав можливим розгляд справи за наявними у ній матеріалами, без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю, та додатково пояснила, що вся кореспонденція, направлена на адресу відповідача у Республіку Узбекистан, повертається з відміткою на поштовому конверті про відсутність відповідача за місцем реєстрації.

Згідно з ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

28.04.2014 року позивачем - публічним акціонерним товариством «ТЕМП», як продавцем, укладено з відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «ZEGNA PLUS» (Республіка Узбекистан), як покупцем (далі іменуємі як «сторони»), договір купівлі-продажу № 1.1-06/115 (надалі по тексту Договір).

За умовами пунктів 1.1., 1.2., 2.1. Договору, предметом цього Договору є купівля-продаж товару, зазначеного у специфікаціях до Договору, який належить продавцю на праві власності. Позивач зобов'язався передати у власність, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар згідно з умовами Договору. Найменування товару (асортимент), його кількість і якісні характеристики, ціна товару за одиницю і по позиціям, а також загальна вартість товару, поставка якого здійснюватиметься по даному Договору, зазначається у виставлених рахунках і специфікаціях, які являються невід'ємною частиною договору.

Розділом 5 Договору сторони погодили умови оплати товару, згідно з пунктами 5.1., 5.10., 5.13. якого відповідач зобов'язався здійснити оплату за товар на умовах безвідкличного документарного акредитиву UCP 600, відповідно до «Унифицированных правил и обычаев для документарных аккредитивов». Банк емітент - POINT BANK LTD Swift: POINTGB21 XXX. 11 Church Road,Great Bookham. Surrey, KT23 3PB. UK. Авізуючий і виконуючий банк - банк бенефіціара АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», Україна, м. Київ, вул. Іллінська,8 (Swift: ICBIUAUK). У разі поставки товару без попередньої 100% оплати і без відкриття акредитиву на користь продавця, покупець зобов'язаний протягом 3 (трьох) банківських днів сплати вартість поставленого товару.

21.07.2014 року сторони договору купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року, на виконання умов пунктів 1.1. і 2.1 цього Договору, уклали Специфікацію до договору, за умовами якої поставці підлягала плита деревостружкова шліфована 3500х1750х16 мм П-А, Е-2, ДОСТ 10632-2007, 2 сорту у кількості 891,80м3 (надалі по тексту - «товар»), загальною вартістю 160969,90 доларів США, на умовах поставки DAP - Україна - кордон Російської Федерації залізнична станція Тополі (код 431801).

23.07.2014 року відповідач уклав документарний акредитив № 407/208-60/573 з банком емітентом - POINT BANK LTD Swift: POINTGB21 XXX. 11 Church Road,Great Bookham. Surrey, KT23 3PB. UK, за умовами якого виконуючий банк повинен здійснити платіж на користь позивача. Відкриття акредитиву здійснюються проти наданих позивачем документів відповідно до п. 5.6 Договору. Авізуючий банк бенефіциара - АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», Україна, м. Київ, вул. Іллінська,8 (Swift: ICBIUAUK).

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 160 969, 90 (сто шістдесят тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) доларів США дев'яносто центів, на умовах DAP - Україна - кордон Російської Федерації залізнична станція Тополі (COD431801).

Із поданих позивачем суду вантажних митних декларацій і накладних на перевезення вантажу залізничним транспортом вбачається, що на підставі:

- вантажна митна декларація № 203969 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134347 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203970 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134420 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація №203971 від 13.08.2014р. та накладними на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134396 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203972 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134404 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203973 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134370 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203974 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134362 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203975 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134339 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203976 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134354 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203977 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134388 на суму 16 096,99 доларів;

- вантажна митна декларація № 203978 від 13.08.2014р. та накладна на перевезення вантажу залізничним транспортом № 41134412 на суму 16 096,99 доларів, позивачем здійснено відповідачу поставку товару на загальну суму 160 969, 90 (сто шістдесят тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) доларів дев'яносто центів США.

Передавання товару по кількості та якості було здійснено 11.08.2014 року представнику відповідача Пешкову О.І., про що складено пакувальний лист в якому відповідач підтвердив, що відвантаження товару повністю відповідає вимогам Договору.

28.08.2014 року позивачем були подані до авізуючого банку та банку-емітенту документи, визначені пунктом 5.6 Договору, але у зв'язку з виникненням розбіжностей в документах 17.09.2014 року банк-емітент відмовився оплачувати поставлений відповідачу товар.

У зв'язку з тривалою перепискою між сторонами строк представлення пакету документів та строк дії документарного акредитиву №407/208-60/573 від 23.07.2014 року, закінчився.

Для можливості повторного представлення документів в рамках акредитиву 17.10.2014 року позивач звернувся до авізуючого банку з листом щодо звернення з запитом до Банку-емітенту щодо погодження з наказодавцем-ОOO «ZEGNA PLUS» (Республіка Узбекистан) внесення змін до умов акредитиву наступного змісту:

1. відмінити застосування до даного акредитиву пункту «с» статті 14 «Унифицированных правил и обычаев для документарных аккредитивов» (UCP-600), що передбачає представлення пакету документів, що містить оригінал транспортного документа протягом 21 дня від дати транспортного документа;

2. змінити строк подання документів з « 21 день від дати транспортного документу але в межах дії акредитиву» на «в межах дії акредитиву»;

3. змінити строк дії акредитиву з 90 (дев'яносто) днів на 180 (сто вісімдесят) днів (поле 31D);

4. трактувати вимоги до представлених документів наступним чином:

- пункт 1 поле 46А умов акредитиву: вимоги «as per attached contract» трактується як «according to the contract», тобто не вимагається додавати при представленні комерційного інвойсу за акредитивом оригіналу договір купівлі-продажу №№ 1.1-06/115 от 28.04.2014г.;

- пункт 1 поле 46А умов акредитиву: вимога «as per attached contract» трактується як «according to the contract», тобто не вимагається додавати при представленні пакувального листа за акредитивом оригіналу договір купівлі-продажу №№ 1.1-06/115 от 28.04.2014г.

5. виключити необхідність погодження документів з банком-емітентом. Якщо таке погодження вимагається наказодавцем-ОOO «ZEGNA PLUS» (Республіка Узбекистан), надати уточнення яким чином погодження має відбуватись.

28.10.2014 року банком-емітентом через авізуючий банк надана позивачу відмова у внесенні змін до акредитиву №407/208-60/573 від 23.07.2014 року.

Пунктом 5.13 Договору сторони домовились, що у разі поставки товару без попередньої 100% оплати і без відкриття акредитиву на користь продавця, покупець зобов'язаний протягом 3 (трьох) банківських днів сплати вартість поставленого товару.

Не зважаючи на те, що строк акредитиву закінчувався 21 жовтня 2014 року, відповідач визнав заборгованість по Договору купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року у сумі 160969, 90 (сто шістдесят тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) доларів дев'яносто центів США та зобов'язався сплатити спірну заборгованість до 30 листопада 2014 року, про що зазначив у гарантійному листі від 07.10.2014 року.

Згідно з поясненнями представника позивача в засіданні суду, станом на час вирішення справи у суді, тобто на 21.07.2015 року, оплата вартості поставленого товару відповідачем не здійснена.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із Договору купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року, укладеного сторонами, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ZEGNA PLUS» зареєстрований за адресою: вул. Коратош, буд. 59, кв. 53, Шайхатаурський район, м. Ташкент, 1726277, Республіка Узбекистан.

Статтями 123, 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 року № 04-5/608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій», правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право». Згідно зі статтею 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України. За статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону. Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право») спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК.

Пунктом 3 цих же Роз'яснень доведено, що господарські суди повинні керуватися вимогами статті 4 ГПК України щодо вибору законодавства, яке має застосовуватися у вирішенні господарських спорів за участю іноземного підприємства, організації. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. У випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин, господарський суд на підставі статті 4 ГПК застосовує це право у вирішенні спору. При цьому за приписами частин 3 та 4 статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» вибір права може бути здійснений щодо угоди (правочину) в цілому або її окремої частини. Вибір права стосовно окремих частин угоди повинен бути явно вираженим.

Пунктом 10.2. Договору купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року його сторони визначили, що будь-які суперечки, які не регулюються сторонами, підлягають передачі на розгляд та вирішення у господарському суді Черкаської області у відповідності з регламентом суду і діючим законодавством України.

Таким чином, спір підлягає вирішенню господарським судом України за законодавством України.

Вимоги позивача витікають із прав і обов'язків сторін за Договором купівлі-продажу № 1.1-06/115 від 28.04.2014 року, спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань купівлі-продажу. Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Отже, за викладених обставин справи і норм законодавства, суд вважає, що наявність і розмір спірного грошового зобов'язання в сумі 160969, 90 (сто шістдесят тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) доларів дев'яносто центів США позивачем обґрунтовані і доведені поданими доказами, відповідачем належними і допустимими доказами не спростовані, строк виконання цього зобов'язання настав, тому вимога позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

На дату подання позовної заяви позивачем, а саме 03.12.2014 року, офіційний курс гривні до долара США, встановленого Національним банком України складав за 1 долар США 15,185623 грн., таким чином, судовий збір за поданння позову до господарського суду про стягнення 160969,90 доларів США склав 48888 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 56 коп.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 48888,56 гривень

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ZEGNA PLUS», код по СОАТО 1726277, юридична адреса: вул. Каратош, буд. 59, кв. 53, Шайхатаурський район, 100042, м. Ташкент, Республіка Узбекистан, фактична адреса: Республіка Узбекистан, м. Ташкент, вул. Уста-Олим, 3-А, банківські реквізити: р/р ; в/р ; МФО 01069; ИНН: 206656130; ОКПО: 21260946; ОКОНХ: 52300; ЧЗАКБ «Давр Банк» Яккасарайский филиал, SWIFT code: DVRBUZ22 на користь публічного акціонерного товариства «ТЕМП», , місцезнаходження: 18005, Україна, м. Черкаси, вул. Горького, 27, банківські реквізити: в/р 0077/840 в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» в м. Києві, МФО 300658 - 160969, 90 доларів США боргу, 48888,56 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 24.07.2015 року.

Суддя В.М. Грачов