ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.Справа № 922/1048/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", м. Київ
до Приватного підприємства "Будтранс-Груп", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Блюма А.Ю. за довіреністю № 09/195-73 від 02.01.2015 р.

відповідача - Костіна Н.А. за довіреністю № б/н від 10.03.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Будтранс-Груп" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача шкоди в розмірі 6424,61 грн.

В обґрунтування свої вимог позивач вказував, що він, як страховик, виплатив страхувальнику - ТОВ "Інтерфуд-Харків", страхове відшкодування у розмірі 28352,70 грн., яке було частково сплачене у розмірі 21928,09 грн. ПАТ "СК Брокбізнес". ПАТ "СК Брокбізнес" була застрахована цивільно-правова відповідальність Стадніка К.А., винного у скоєнні ДТП, що трапилося 04.06.2011 р. за участі автомобіля "Рено", д.н.з. АХ 1726 АТ, що належить страхувальнику, та автомобіля "Камаз 6520", д.н.з. АХ 9443 АР, як знаходився під керуванням Стадніка К.А., якого було визнано винним у вчиненні провопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який в свою чергу під час ДТП виконував свою трудову функцію на посаді водія ПП "Будтранс-Груп".

Відповідач, надав відзив на позовну заяву (вх. 9044 від 10.03.2015 р.), який судом долучений до матеріалів справи. Згідно нього відповідач просив суд відмовити позивачу в позові повністю. При цьому відповідач вказував, що розмір вимог позивача не доведено, ПП "Будтранс-Груп" не приймало участі у розгляді справи № 635/4035/13-ц Харківського районного суду Харківської області та справи № 922/3110/14 господарського суду Харківської області. Також, відповідач вказував, що позивачем подано до суду позов поза межами строку позовної давності.

Ухвалою господарського суду Харківської області по справі від 23.03.2015 р. (суддя Прохоров С.А.) провадження у справі було припинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що існує рішення суду між тими ж самими сторонами, про той же предмет спору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06 травня 2015 року апеляційна скарга позивача була задоволена, ухвала господарського суду Харківської області від 23 березня 2015 року у справі № 922/1048/15 скасована, справа № 922/1048/15 передана на розгляд до господарського суду Харківської області.

21.05.2015 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області справу призначено для розгляду судді Доленчуку Д.О.

25.05.2015 р. судом була прийнята справу до розгляду та призначена до розгляду у судовому засіданні на 09.06.2015 р. о 12:40.

09.06.2015 р. судом розгляд справи було відкладено на 21.07.2015 р. о 10:00.

Представники сторін до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 29269 від 21.07.2015 р.), яка судом була задоволена.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

25.02.2011 р. між товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією "Альфа-Гарант" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерфуд-Харків" (страхувальник) був укладений договір 06-R/09-118-09685 добровільного страхування наземного транспортного засобу (надалі - договір страхування), що не є предметом застави, згідно умов якого, у випадку пошкодження застрахованого автомобіля у ДТП, страховик виплачує страхувальнику страхове відшкодування у розмірі фактичної матеріальної шкоди за урахуванням франшизи.

04 червня 2011 року, приблизно о 17 год. 40 хв. на вул. Героїв праці, 2 в м. Харкові трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "Камаз 6520", державний номерний знак АХ 9443 АР, під керуванням Стадніка К.А., та автомобіля "Рено", державний номерний знак АХ 1726 АТ, що належить страхувальнику.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2011 року Стадніка К.А. було визнано винною особою у скоєнні вищевказаної ДТП.

Відповідно до висновку № 381 по визначенню вартості відновлювального ремонту від 14.06.2011 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Рено", державний номерний знак АХ 1726 АТ, належного ТОВ "Інтерфуд-Харків" на момент ДТП 04.06.2011 р. складала 22438,09 грн.

Вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку № С50000484 від 07.07.2011р. ТОВ "Атлант-М ЮГ" дорівнює 26707,06 грн.

Позивач на виконання свої зобов'язань сплатив страхувальнику 21202,16 грн. (платіжне доручення № 5114 від 08.08.2011 р.), що складає 80% страхового відшкодування, відповідно до п.4.9.1 додатку № 2 договору страхування.

Пунктом 4.9.2. додатку № 2 до договору страхування було передбачено, що у разі надання страховику документального підтвердження щодо дійсної вартості відновлювальних робіт ТЗ та надання відновлювального ТЗ для огляду представнику страховика, що підтверджено відповідним актом огляду, сума страхового відшкодування переглядається і до перерахованого страхового відшкодування здійснюється доплата в розмірі відповідно п. 4.7. Доплат до страхового відшкодування здійснюється в строки та за умов цього розділу після передачі відповідних документів. При цьому документальним підтвердженням дійсної вартості відновлювальних робіт ТЗ є акт виконаних робіт, закритий наряд-замовлення, тощо та копія платіжного доручення, прибутковий касовий ордер, або квитанція про сплату коштів на рахунок СТО, оформлені належним чином. В разі, якщо сплата проводиться на користь суб'єкта підприємницької діяльності, підтвердженням сплати є тільки документ з відміткою банка про перерахування коштів на рахунок суб'єкта підприємницької діяльності, оформлений належним чином.

Отже, відповідно до умов договору страхування, позивачем було здійснено доплату до страхового відшкодування в розмірі 5300,54 грн. (страховий акт № СТ/11/0417/1 від 27.09.2011 р. на суму 5300,54 грн., розрахунок страхового відшкодування на суму 5300,54 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 5439 від 27.09.2011 р.

Після проведення додаткового огляду, у зв'язку з виявленням несправності блоку управління подушками безпеки, ТДВ СК "Альфа-Гарант" було здійснено доплату в розмірі 1850,00 грн. (рахунок-фактура № 17 від 20.10.2011 р., страховий акт № СТ/11/0417/2 від 27.10.2011 р. на суму 1850,54 грн., розрахунок страхового відшкодування на суму 1850,54 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 5445 від 27.10.2011 р.

За таких обставин загальна сума страхового відшкодування, сплаченого позивачем страхувальнику склала 28352,70 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність Стадніка К.А. була застрахована приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес", позивач звернувся до страхової компанії із регресною вимогою № 03/277 від 13.02.2012 р. про відшкодування коштів в порядку регресу.

05 квітня 2012 року ПАТ "СК "Брокбізнес" сплатило на рахунок Товариства кошти у розмірі 21928,09 грн.

Сума сплаченого страхового відшкодування ПАТ "СК "Брокбізнес" не покрила всіх збитків понесених ТДВ СК "Альфа-Гарант", за наслідками вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, - сума для повної компенсації складає 6424,61 грн.

За результатами розгляду Харківським районним судом Харківської області позову ТДВ СК "Альфа-Гарант" до Стадніка Костянтина Анатолійовича про стягнення 6424,61 грн. відшкодування в порядку регресу, 03.03.2014 року прийнято рішення по справі № 635/4035/13-ц про відмову в позові.

Харківським апеляційним господарським судом у постанові по справі № 922/1048/15 від 06.05.2015 р. було зазначено, що господарським судом Харківської області 04.09.2014 р. винесено рішення по справі № 922/3110/14 про відмову в задоволені позовних вимог з тих підстав, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" було подано позов до неналежного відповідача. Матеріали справи № 922/3110/14 свідчать про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди 04.06.2011 р. ОСОБА1, керуючи автомобілем "Камаз 6520", виконував свої трудові функції на посаді водія ПП "Будтранс-Груп" (), що вбачається з доказів, наданих до суду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА 1 (Стаднік К.О.): копії наказу від 01.03.2011р. № 1 ПП "Будтранс-Груп" про зміни в штатному розкладі та прийнятті на роботу його на посаду водія; витягу з трудової книжки та довідку, видану директором ПП "Будтранс-Груп" б/н від 25.02.2014р. про те, що 04.06.2011р. з 8.00 до 19.00 години він виконував свої службові обов'язки на посаді водія автомобіля "Камаз 6520", реєстр. номер АХ 9443 АР.

Таким чином, Харківський апеляційний господарський суд вказував, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" було подано позов по справі № 922/1048/15 до належного відповідача - ПП "Будтранс-Груп" (), із чого слідує, що у справі № 922/1048/15 та у справі № 922/3110/14 різні відповідачі.

З огляду на вищевикладені обставини господарський суд дійшов до висновку, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо не доведеності позивачем обставин по справі на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, є безпідставними та такими, що не можуть бути прийняти судом до уваги.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву про пропущення позивачем строку позовної давності, суд зазначає, що дані посилання відповідача є безпідставними, оскільки позивач звернувся до відповідача з претензією № 2285 від 07.10.2014 р. про сплату грошових коштів у розмірі 6424,61 грн., та тим, що позивачем сума у розмірі 6424,61 грн. була остаточна визначена після проведення позивачем відповідних платежів по страховому відшкодуванню ТОВ "Інтерфуд-Харків" 08.08.2011 р., 27.09.2011 р. та 27.10.2011 р. на загальну суму 28352,70 грн., та здійснення 05.04.2012 р. ПАТ "СК "Брокбізнес" страхового відшкодування позивачу у розмірі 21928,09 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно ч.1. ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріалами справи підтверджуються позовні вимоги позивача, господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позивних вимог позивача та задоволення позову по справі у повному обсязі.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 1827,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Будтранс-Груп" (61038, м. Харків, Московський район, вул. Маршала Батицького, буд. 8, ідентифікаційний код 36815278) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (юридична адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, бульвар Лесі Українки, буд. 26; адреса для листування: 02100, м. Київ, вул. І. Дубового, 14; ідентифікаційний код 32382598) шкоду в розмірі 6424,61 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук