РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015Справа №910/5002/15-г

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», м.Київ,

про стягнення 16 002, 80 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Дейнека О.В. - по дов.

Згідно з приписами ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.04.2015р. оголошувалась перерва до 03.04.2015р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», м.Київ звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», м.Київ про стягнення страхового відшкодування в сумі 39 736,24 грн.

29.07.2015р. до господарського суду м.Києва надійшла заява №3674431 від 08.11.2013р.. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», в якій позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 16 002,80 грн.

Згідно зі ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що заява №3674431 від 08.11.2013р.. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до уваги під час розгляду справи та судом розглядаються остаточні позовні вимоги, викладені в останній.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виплату Зудіну Сергію Анатолійовичу страхового відшкодування на підставі договору №3674431 від 08.11.2013р. страхування наземного транспорту, внаслідок чого до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» перейшло право вимоги до відповідача.

Позивач у судове засідання 29.07.2015р. не з'явився, представника не направив. Проте, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» було належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням №537.

Відповідач у відзиві №1034/С від 17.03.2015р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення з огляду на те, що страхове відшкодування може бути виплачене відповідачем тільки з урахуванням зносу транспортного засобу у відповідності до вимог ст.ст.29, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До того ж, наведеним учасником судового процесу зазначено, що при визначені вартості відновлювального ремонту позивачем було значно завищено ціну лакофарбних робіт.

З приводу неявки позивача в судове засідання 29.07.2015р. господарський суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Судом також враховано, що ухвалою від 13.07.2015р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась та позивачем клопотання про відкладення розгляду справи не заявлялось.

За висновками суду, незважаючи на те, що позивач не з'явився у судове засідання 29.07.2015р., справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши всі представлені учасниками судового процесу документи, господарський суд встановив:

Згідно із ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як свідчать матеріали справи, 08.11.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та Зудіним Сергієм Анатолійовичем (страхувальник) було укладено договір №3674431 страхування наземного транспорту, предметом якого відповідно до п.1 є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом з наступними характеристиками:

марка/модель: Hyundai Tucson,

реєстраційний номер: АА 6789 ТС,

номер шасі: KMXJN81BP8U746108,

рік випуску: 2007р.

За змістом п.п.7, 15.2.2 договору №3674431 від 08.11.2013р. страховим випадком є, в тому числі, збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 12 означеного договору передбачено франшизу у розмірі 2% від страхової суми у разі настання наведеного вище страхового випадку. Страхова сума згідно п.11 укладеного правочину складає 122 400 грн.

За умовами п.4 зазначеного договору вигодонабувачем є Публічне акціонерне товариством «Укрсиббанк».

Територією страхування є Україна, Грузія, країни СНД та Європи (п.9 договору №3674431 від 08.11.2013р.).

Згідно з п.10 договір №3674431 від 08.11.2013р. діє з 09.11.2013р. до 08.11.2014р.

Виходячи зі змісту довідки №9396534 про дорожньо-транспортну пригоду, 06.06.2014р. о 09 годині на проспекті Перемоги у Святошинському районі м.Києва відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів 1. Hyundai Tucson, державний номер АА 6789 ТС, що належав Зудіну Сергію Анатолійовичу, який і здійснював керування автомобілем, 2. Nissan Кашкай, державний номер ВХ 7379 АХ, що належав Осташко Люсі Степанівні, та керування яким здійснював Костенко Ростислав Олександрович.

Частиною 2 ст.1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 вказаного нормативно-правового акту встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 20 договору №3674431 від 08.11.2013р. передбачено, що страхове відшкодування сплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника про виплату та страхового акту.

У п.14 договору №3674431 від 08.11.2013р. зазначено, що страхове відшкодування сплачується на базі станції технічного обслуговування за вибором страхувальника.

Розмір завданих збитків визначається страховиком, в тому числі, на підставі документа, в якому визначено перелік пошкоджень або викрадених складових частин чи в цілому предмета страхування (дефектної відомості, акту товарознавчої експертизи, акту огляду транспортного засобу) та документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція станції технічного обслуговування, автотоварознавча експертиза) (п.19.2 договору №3674431 від 08.11.2013р.).

Згідно з п.20.11 договору №3674431 від 08.11.2013р. при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення автомобіля (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі станції технічного обслуговування на підставі рахунків станції технічного обслуговування. В окремих випадках, за згодою страховика та страхувальника розмір збитків може визначатись на підставі акту товарознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою.

При пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених у договорі. При цьому, з урахуванням п.14 вказаного правочину, у разі обрання варіанту розрахунку «на базі станції технічного обслуговування за вибором страховика» до кошторису збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі станції технічного обслуговування на вибір страховика.

У випадку часткової сплати страхового платежу, страхове відшкодування сплачується за вирахуванням суми несплаченого страхового платежу (п.20.27 договору №3674431 від 08.11.2013р.).

Як свідчать матеріали справи, 09.06.2014р. Зудін Сергій Анатолійович звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та з заявою про виплату страхового відшкодування. У вказаному повідомленні страхувальник просив здійснити виплату страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком кузовний ремонт».

10.06.2014р. представниками позивача було проведено огляд транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номер АА 6789 ТС, під час якого встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.06.2014р., вказаному автомобілю було завдано такі пошкодження: кришка багажника, накладка кришки багажника, накладка (хром), бампер задній, підсилювач заднього бампера, панель, багажне відділення, крило заднє ліве, накладка крила, тощо. За наслідками проведення огляду складено акт б/н від 10.06.2014р. огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

Згідно рахунку №ФІ-0000067 від 24.06.2014р., який було виставлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком кузовний ремонт», вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson, державний номер АА 6789 ТС складала 42 694,24 грн. За висновками суду, перелік наведених станцією технічного обслуговування робіт та деталей транспортного засобу відповідає характеру пошкоджень, що були завдані автомобілю під час спірної дорожньо-транспортної пригоди.

24.06.2014р. представниками позивача було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та складено страховий акт №1.001.14.03333/VESKO18634, згідно змісту якого страховиком прийнято рішення про виплату страхувальнику на підставі договору №3674431 від 08.11.2013р. страхового відшкодування в сумі 40 246,24 грн. (з урахуванням вартості відновлювального ремонту згідно рахунку №ФІ-0000067 від 24.06.2014р.). У страховому акті також визначено, що частина страхового відшкодування в сумі 1701,36 грн. сплачується шляхом зарахування в рахунок несплаченого страхового платежу, а частина в сумі 38 544,88 грн. перераховується на рахунок станції технічного обслуговування.

25.06.2014р. на замовлення позивача також було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номер АА 6789 ТС внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.06.2014р. У відповідності до звіту, складеного за результатами проведення оцінки, вартість матеріального збитку складала 30 924,62 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №116215 від 26.06.2014р. вбачається, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було виплачено страхове відшкодування Зудіну Сергію Анатолійовичу шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком кузовний ремонт».

При цьому, судом прийнято до уваги, що у поясненнях №60-33-31/68 від 31.03.2015р., наданих на виконання вимог ухвали від 18.03.2015р. господарського суду м.Києва, Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» (вигодонабувач) було зазначено на відсутності у банку заперечень з приводу виплати Зудіну Сергію Анатолійовичу страхового відшкодування в означений вище спосіб.

За таких обставин, господарським судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було належним чином виконано свій обов'язок з виплати страхового відшкодування за договором №3674431 від 08.11.2013р. страхування наземного транспорту.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набуває право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги.

Таким чином, на підставі наведених норм цивільного законодавства та встановлених судом обставин, господарський суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» виникло право вимагати суму страхового відшкодування в особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови від 03.07.2014р. Святошинського районного суду м.Києва по справі №759/10282/14-п, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.06.2014р. о 09 годині на проспекті Перемоги у Святошинському районі м.Києва за участю транспортних засобів 1. Hyundai Tucson, державний номер АА 6789 ТС та 2. Nissan Кашкай, державний номер ВХ 7379 АХ, визнано Костенка Ростислава Олександровича.

Доказів оскарження та скасування у передбаченому чинним законодавством України порядку наведеного судового акту матеріали справи не містять.

Статтею ст.11 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до п.1.3 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого у база даних Моторного транспортного страхового бюро України - це єдина централізована база даних Моторного транспортного страхового бюро України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.5.3 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням №566 від 09.07.2010р. Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, інформація, отримана з бази даних Моторного транспортного страхового бюро України, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов'язкового страхування.

Отже, з наведеного вище вбачається, що відомості бази даних Моторного транспортного страхового бюро України є публічними та можуть бути використані судом з метою визначення наявності полісу обов'язкового страхування у особи, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в межах провадження по справі №910/5002/15-г. Аналогічну позицію наведено у постанові від 05.08.2013р. Вищого господарського суду України по справі №5011-4/5903-2012-10/519-2012.

Наразі, відповідно до довідки №7/2-28/7537 від 12.03.2015р. Моторного транспортного страхового бюро України цивільно-правову відповідальність власника/водія транспортного засобу Nissan Кашкай, державний номер ВХ 7379 АХ застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» за полісом №АІ6168821.

Наведеним полісом встановлено франшизу в розмірі 510 грн. та ліміт відповідальності в розмірі 50 000 грн.

До того ж, відповідачем представлено до матеріалів справи копію означеного вище полісу, з якої вбачається, що останній був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.06.2014р.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи документи в їх сукупності є належними доказами страхування цивільно-правової відповідальності власника/водія транспортного засобу Nissan Кашкай, державний номер ВХ 7379 АХ на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 06.06.2014р. саме відповідачем.

Таким чином, за висновками суду, звернення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з розглядуваним позовом саме до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» є обґрунтованим.

Як свідчать матеріали справи, 29.12.2014р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» з претензією про виплату страхового відшкодування в сумі 40 246,24 грн.

За наслідками розгляду претензії позивача Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» було здійснено власний розрахунок суми страхового відшкодування, складено страховий акт №ЦВ238183 від 11.03.2015р.

За поясненнями представника відповідача, розрахунок страхового відшкодування було здійснено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» на підставі звіту б/н від 10.02.2015р. про оцінку матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складеного аварійним комісаром Утукіним О.О.(кваліфікаційне свідоцтво №212 від 18.04.2013р.).

На підставі означеного звіту відповідачем прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 23 733,44 грн., що і було перераховано заявнику згідно платіжного доручення №12167 від 11.03.2015р.

З огляду на наявність між сторонами спору щодо обґрунтованості визначеного позивачем розміру страхового відшкодування, ухвалою від 03.04.2015р. було призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що повністю узгоджується з нормою ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України та п.7 Постанови №4 від 23.03.2012 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у ст.31 цього Кодексу. Висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин. У випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні (ст.42 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою від 03.04.2015р. на вирішення судового експерта поставлено такі запитання: які пошкодження були завдані транспортному засобу Hundai, державний номер АА 6789 ТС внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.06.2014р.?; який розмір матеріальної шкоди було завдано власнику транспортного засобу Hundai, державний номер АА 6789 ТС внаслідок пошкодження вказаного автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.06.2014р.?; яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hundai, державний номер АА 6789 ТС внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.06.2014р.?

За результатами проведення судової експертизи, судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Дмитрієвим О.М. та Береговим С.В. було складено висновок №7507/15-54 від 01.07.2015р.

У висновку №7507/15-54 від 01.07.2015р. експертами зазначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hundai, державний номер АА 6789 ТС внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.06.2014р., складає 44 585,75 грн. Одночасно, у відповідь на інші запитання, що наведені в ухвалі про призначення судової експертизи, експертами зазначено, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Hundai, державний номер АА 6789 ТС та вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу становить 28 123,16 грн.

За змістом ст.42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі і копія його надсилається сторонам.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У п.18 Постанови №4 від 23.03.2012р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» викладено правову позицію про те, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок судової експертизи, складений експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд знаходить його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості.

Таким чином, фактично висновками судової експертизи спростовуються твердження відповідача стосовно завищення при визначенні позивачем суми страхового відшкодування вартості ремонтних робіт (в тому числі, лакофарбних).

Одночасно, суд не погоджується з позицією відповідача відносно наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» вже було сплачено суму страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу з огляду на таке.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом також зазначалось, що ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Одночасно, нормами вказаних нормативно-правових актів не передбачено обов'язку страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу лише на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Суд зауважує, що з системного аналізу наведених норм вбачається, що під належним чином оціненою шкодою розуміється шкода, оцінена насамперед страховою кампанією. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 17.02.2015р. Вищого господарського суду України по справі №922/3853/14.

Як вказувалось, позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування у відповідності до умов укладеного між ним та страхувальником договору №3674431 від 08.11.2013р., а саме на підставі рахунку станції технічного обслуговування. До того ж, судом зазначалось, що умовами означеного правочину передбачено визначення суми страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Тобто, у даному випадку до позивача перейшло право вимоги до відповідача саме в межах фактичних витрат сумі 40 246,24 грн., а отже на таку суму у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» виникає обов'язок зі сплати страхового відшкодування.

Таким чином, посилання відповідача у даному випадку на необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу для визначення суми, що підлягає виплаті позивачу, є безпідставними. Аналогічну правову позицію стосовно визначення обсягів права вимоги, яке переходить до страховика, який виплатив страхове відшкодування, до особи, що відповідальна за спричинення збитків, наведено у постановах від 15.04.2015р. Верховного Суду України по справі №3-50гс15 та від 30.06.2015р. Вищого господарського суду України по справі №910/27368/14.

При цьому, слід наголосити, що за приписами ст.11128 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

До того ж, господарським судом прийнято до уваги, що фактично заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування відповідає визначеному у полісі №АІ6168821 ліміту відповідальності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша».

Одночасно, посилання відповідача в якості обґрунтування своїх заперечень з приводу розглядуваного позову на звіт б/н від 10.02.2015р. про оцінку матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складений аварійним комісаром Утукіним О.О., госпоадський також до уваги не приймає, оскільки Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Вказану позицію також було підтримано Верховним Судом України у постанові від 15.04.2015р. по справі №3-50гс15.

Суд також зазначає, що у наведеному відповідачем звіті зазначено, що суб'єктом оціночної діяльності проводився огляд пошкодженого транспортного засобу, тоді як під час розгляду справи у судовому засіданні 01.04.2015р. представниками обох сторін було підтверджено, що автомобіль Hundai, державний номер АА 6789 ТС для огляду Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Перша» не надавався. Крім того, судом також прийнято до уваги, що звіт б/н від 10.02.2015р. про оцінку матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складений аварійним комісаром Утукіним О.О., було підготовлено на замовлення відповідача.

За таких обставин, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи документи у їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що заперечення відповідача, які наведено у відзиві №757/02-02 від 09.06.2015р. стосовно відсутності правових підстав для стягнення з останнього страхового відшкодування, є безпідставними та такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище, з огляду на те, що позов повністю доведений заявником та обґрунтований наявними в матеріалах справи документами, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення страхового відшкодування в сумі 16 002,80 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги під час вирішення спору по суті як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно з приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Одночасно, витрати на проведення судової експертизи в сумі 5376 грн. також залишаються за Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», м.Київ про стягнення страхового відшкодування в сумі 16 002,80 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03118, м.Київ, Голосіївський район, проспект Червонозоряний, буд.150, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м.Київ, Подільський район, вул.Іллінська, буд.8, ) страхове відшкодування в сумі 16 002,80 грн. та судовий збір в розмірі 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 29.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 03.08.2015р.

Суддя М.О.Любченко