КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2015 р. Справа№ 19/037-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар Бутакова О.Ю.

за участю представників:

від позивача-1 - не з'явився

від позивача-2 - Мельник М.А. (представник за довіреністю)

від відповідача - Гребенюк О.В. (представник за довіреністю)

від третьої особи - не з'явився

від прокуратури - Кулішенко О.Ю.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк" та

апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області

на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р.

у справі №19/037-12 (суддя Карпечкін Т.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар'єр" про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року у справі № 19/037-12

у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі:

1) Міністерства фінансів України,

2) Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар'єр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: CESKOSLOVENSKA OBCHODNI BANKA

про стягнення 826320,23 доларів США та 555218,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар'єр" про відстрочення виконання рішення від 27.03.2013 року у справі №19/037-12 задоволено. Відстрочено виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року у справі № 19/037-12 на 10 місяців починаючи з дня винесення ухвали до 23.04.2016 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство акціонерного банку „Укргазбанк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити ТОВ "Плисецький гранітний кар'єр" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суд не врахував настання внаслідок затримки виконання рішення негативних наслідків для банку; в порушення ст. 33 ГПК України боржником не доведено у спосіб встановлений ст. 34 ГПК України винятковість даного випадку та законних підстав для відстрочки виконання рішення суду. Також, на думку скаржника, у суду не було правових підстав для задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що наказ у справі №19/037-12 був виданий судом 04.06.2013 р. і дійсний для пред'явлення до виконання до 30.05.2014 р., тоді як господарський суд на підставі ст. 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, відстрочки виконання рішення в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В.) від 13.07.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 до провадження; розгляд апеляційної скарги призначити на 27.07.2015 р.

Не погодившись із ухвалою суду від 23.06.2015 р., заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12, в якій просить зазначену ухвалу скасувати.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом при ухваленні вказаної ухвали не враховано негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення, не враховано не виконання боржником протягом тривалого часу з 2013 р. виконання рішення суду.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 р. сформовано склад судової колегії для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.) від 23.07.2015 р. задоволено клопотання заступника прокурора Київської області про відновлення строку для подання апеляційної скарги; відновлено заступнику прокурора Київської області строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12, прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 до провадження та сумісного розгляду з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.07.2015 р.

Розпорядженнями голови Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 27.07.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.07.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 27.07.2015 р. прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 до провадження та сумісного розгляду з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.07.2015 р.

В судовому засіданні 27.07.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 29.07.2015 р.

В судовому засіданні 29.07.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 30.07.2015 р.

В судове засідання апеляційної інстанції представники позивача-1, третьої особи не з'явилися.

Оскільки явка представників сторін, третьої особи, прокуратури у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, третьої особи, прокуратури про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представників позивача-1, третьої особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача-2 підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, просив їх задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 та постановити нову ухвалу, якою відмовити ТОВ "Плисецький гранітний кар'єр" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник прокуратури підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, просив їх задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 та постановити нову ухвалу, якою відмовити ТОВ "Плисецький гранітний кар'єр" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12, а апеляційні скарги - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників позивача-2, відповідача, прокуратури, перевіривши матеріали оскарження ухвали суду, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.03.2013 року у справі №19/037-12 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар'єр" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" 826320 (вісімсот двадцять шість тисяч триста двадцять) доларів 23 центи США, що по курсу НБУ становить 6602298 (шість мільйонів шістсот дві тисячі двісті дев'яносто вісім) грн. 64 коп. - заборгованості за гарантією; 52996 (п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 42 коп. - заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії; 13663 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 01 коп. - пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії; 488588 (чотириста вісімдесят вісім тисяч п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 57 коп. - пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2013 року у справі №19/037-12 рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року залишено без змін.

04.06.2013 року на виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року було видано наказ №19/037-12.

21.05.2015 року через відділ документального забезпечення місцевого господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар'єр" надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 року, відповідно до якої заявник просить суд відстрочити виконання рішення від 27.03.2013 року строком на 10 місяців.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити чи відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як на підставу для відстрочки виконання рішення суду заявник посилається на те, що 17.07.2013 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 38912431 про стягнення заборгованості за виконавчим документом - наказом господарського суду Київської області від 04.06.2013 року у справі №19/037-12, а саме: 826320,23 дол. США, що по курсу НБУ становить 6602298,64 грн. заборгованості за гарантією; 52996,42 грн. заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії; 13663,01 грн. пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії; 488588,57 грн. пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії, що з врахуванням гривневого еквіваленту всього складає 7157546,64 грн.

Заявник, який є боржником, зазначає, що не має можливості сплатити одразу всю суму боргу в розмірі 7157546,64 грн., як того вимагає виконавча служба, що передбачає застосування процедур примусового виконання, які можуть призвести до негативних наслідків для підприємства боржника.

В обґрунтування неможливості відразу сплатити всю суму боргу заявник (боржник) вказав, що з 2004 року видом його діяльності є виробництво та продаж щебеню. Спірні зобов'язання приймались відповідачем (боржником) в той час, як фінансовий стан підприємства був стабільним, об'єми заявок контрагентів та попередніх договорів на придбання щебеню забезпечували можливість своєчасно сплачувати необхідні платежі, належним чином виконувати свої зобов'язання за укладеними договорами, нарощувати обсяги робіт та послуг, розвивати господарську діяльність.

З 2008 року відбулися істотні зміни обставин, якими боржник керувався при укладенні договору гарантії в грудні 2005 року, а саме: у зв'язку з розгортанням світової фінансової кризи і неготовністю національної економіки до протидії цій кризі, про що, зокрема зазначено у Рішенні Ради національної безпеки та оборони від 20.10.2008 року, Законі України "Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №639-VI від 31.10.2008 року, Законі України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" №800-VI від 25.12.2008 року та в інших численних нормативних актах, сталося стрімке падіння загально-будівельного та загально-промислового виробництва в цілому та в тому числі на ринку продажу будівельного щебеню.

За даними Держкомстату України обсяги будівельних робіт з 2008 р. по 2014 рік в цілому по Україні зменшились і становили 84,0% до обсягу робіт за 2007 рік, а з кінця 2013 та в 2014 році закупка щебеню зменшилась в рази, що є істотною зміною обставин у відповідній галузі економіки.

Як вбачається з листа №118 Державного підприємства Науково-дослідна виробничо-технічна агенція "Стратегія регіонального розвитку" Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, світова фінансова криза зумовила скорочення росту обороту виробництва будівельних матеріалів. Ситуація на українському будівельному ринку критична.

Фінансово-економічна криза, що почалася наприкінці 2008 року призвела до занепаду будівельної галузі країни. Внутрішньополітична криза 2013-2014 років погіршили становище настільки, що об'єм реалізації готової продукції, що виробляється боржником знизився на 84,6% в порівнянні з 2008 роком, у 2014 році будівельними організаціями тільки на території Києва і Київської області було виконано робіт на 74,2% менше, ніж у 2008 році.

Для порівняння об'єму виробництва починаючи з 2008 року по 2015 рік, боржник надав порівняльну таблицю на основі офіційних статистичних даних, з якої вбачається, що в 2008 році виробництво щебеню було прибутковим, починаючи з 2013 року ситуація змінилась в сторону погіршення і з 2014 року ситуація вкрай погіршилась ще й у зв'язку зі зростанням інфляції, зростанням курсу долара та курсу євро, падінням рівня платоспроможності контрагентів підприємства. Інфляційні процеси в державі та значна зміна курсу долара та євро до гривні є загальновідомими обставинами.

Також боржник зазначив, що одноразовий продаж у примусовому порядку основних засобів виробництва не призведе до погашення боргу, про що свідчить розшифровка до ряд. 1010 "Основні засоби" Балансу ТОВ "Плисецький гранітний кар'єр" станом на 31.12.2014 року. Вартість основних засобів виробництва не покриває всю суму кредиту, а припинення діяльності по виробництву щебеню зробить неможливим виконання рішення суду в цілому.

Заходи виконавчого провадження не дають змоги здійснювати господарську діяльність, в той же час, боржник обґрунтував, що має можливість погасити борг за умови надання йому додаткового часу шляхом відстрочення виконання рішення суду у справі №19/037-12 на 10 місяців, зокрема зазначив, що 01.11.2013 року між боржником та ТОВ "Граніт мобіл переробка плюс" був укладений договір №П-11/01 про поставку гірничої маси, відповідно до якого ТОВ "Плесецький грантіний кар'єр" (Продавець) зобов'язується поставляти товар Покупцю (ТОВ "Граніт побіл переробка плюс") на підставі заявок останнього. Термін дії договору становить 10 років.

Доказом виконання боржником умов Договору №П-11/01 від 01.11.2013 року слугують видаткові накладні, відповідно до яких боржник здійснює регулярну поставку товару - гірничої маси, а саме: граніти, придатні в якості сировини для виробництва щебеню будівельного, шашки та каменю бутового на користь ТОВ "Граніт побіл переробка плюс", починаючи з 01.03.2015 року.

Боржник зазначив, що на даний момент ще не отримав прибутків, достатніх для погашення заборгованості. Проте, працівниками ТОВ "Плисецький грантіний кар'єр" був проведений розрахунок, відповідно до якого термін, за який боржник буде в змозі погасити заборгованість перед Банком в загальній сумі 7157546,64 грн. складає 10 місяців за умови можливості здійснення повноцінної господарської діяльності.

Як зазначено в п. 7.1.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наведені відповідачем підстави для відстрочки виконання судового рішення, є тими виключними обставинами, які дають підстави для відстрочки виконання судового рішення. Враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, враховуючи те, що примусове виконання судового рішення призведе до погіршення фінансового стану боржника аж до неможливості здійснення господарської діяльності та припинення підприємства, в той час, як стягувач не обґрунтував такого ж ступеня незадовільності свого фінансового стану та співрозмірних негативних наслідків тимчасовим відстроченням виконання рішення, тоді як відстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість певний час вільно здійснювати господарську діяльність та отримати прибуток для погашення боргу і дасть змогу зберегти підприємство боржника, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар'єр" про відстрочення виконання рішення суду від 27.03.2013 року у справі №19/037-12 на 10 місяців є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, та на які вони посилаються як на підставу скасування ухвали суду, спростовуються вищевикладеними обставини, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк" та апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 23.06.2015 р. у справі №19/037-12 залишити без змін.

Матеріали справи №19/037-12 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко