ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.15р. Справа № 904/4494/15
За позовом Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників

до Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі Криворізької філії АТ "Банк Фінанси та Кредит", м. Кривий Ріг

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Мартинюк С.В.

Секретар судового засідання Качур Н.О.

Представники:

від позивача: Макаренко Н.А. - представник, довіреність від 07.05.2015 року

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька територіальна профспілкова організація Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (далі - Позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" в особі Криворізької філії АТ "Банк Фінанси та Кредит" (далі - Відповідач) про перерахування грошових коштів у розмірі 130 000,00грн. на поточний рахунок позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань покладених на нього згідно договору банківського вкладу "Класичний" №137 від 19.11.12р. щодо своєчасного перерахування грошових коштів.

27.05.15р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 16.06.2015р.

16.06.15р. в судове засідання з'явився повноважний представник позивача. Крім того, представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами судового засідання розгляд справи відкладено до 01.07.15р.

01.07.15р. в судове засідання з'явився повноважний представник позивача. За результатами судового засідання розгляд справи відкладено до 20.07.15р.

20.07.15р. в судове засідання з'явився повноважний представник позивача.

Відповідач заперечує щодо позовних вимог з таких підстав:

- позивачем на надано документів, що підтверджують залишок на депозитному рахунку на момент звернення до суду із позовом;

- банк знаходиться під впливом об'єктивно обумовлених негативних макроекономічних факторів;

- позивачем порушені умови застосування заходів досудового врегулювання спору, передбачені частиною 2 статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу господарського суду з відмітками про отримання ухвал суду повноважними представниками сторін та відомостями відображеними в протоколі судового засідання.

Відповідач в судові засідання не з'являвся.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за результатами судового засідання справу було розглянуто за участю повноважного представника позивача за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих позивачем додатково на вимоги суду в судове засідання в обґрунтування своїх позовних вимог.

В судовому засіданні, в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення та представника позивача повідомлено про дату складення повного тексту рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В :

19.11.2012р. між Криворізькою територіальною профспілковою організацією Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (клієнт) та публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (банк) було укладено договір банківського вкладу „Класичний плюс" №137.

Відповідно п.1.1 договору, клієнт надає банку суму грошових коштів, надалі - вклад, у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Вклад складається з вкладних траншів, що розміщені клієнтом згідно з умовами цього договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього договору і які є його невід'ємною частиною (п. 1.2 Договору).

Цей договір діє до 24.11.2013р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору (п.1.4 Договору).

Для обліку вкладу банк відкриває клієнту вкладний рахунок № 101, у Криворізької філії АТ "Банк Фінанси та Кредит".

Перерахування вкладного траншу на вкладний рахунок здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок, що вказаний у відповідному додатку (п.1.5 Договору).

Пунктами 2.1, 2.3 договору сторони погодили, що на суму вкладу в розрізі вкладних траншів банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється сторонами в додатках, що є невід`ємною частиною цього договору; нарахування процентів за вкладом проводяться від дня, наступного за днем надходження вкладного траншу у банк, до дня, який передує його поверненню клієнту або списанню з рахунка клієнта, відповідно до строку вкладного траншу, що вказаний у відповідному Додатку.

Пунктами 3.1, 3.2 договору визначено, що при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 цього договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів. При настанні терміну, вказаного в п.1.4 цього договору, строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладання відповідного договору.

Пунктами 4.1, 4.2 договору визначені обов`язки банку, зокрема, нараховувати на вклад проценти відповідно до ставки, яка обумовлюється сторонами в додатках, а також повернення суми вкладних траншів на умовах, зазначених в цьому договорі та у додатках до нього після закінчення строків надання вкладних траншів.

14.12.15р. сторонами укладено додаткову угоду №137/1 до договору банківського вкладу „Класичний плюс" №137 від 19.11.12р.

Згідно з умовами додаткової угоди, сторонами викладено п.1.4 договору в наступній редакції:

„Цей договір діє до 06.02.2015р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору

Строк, на який розміщується кожний вклад транш дорівнює 370 днів, починаючи з розміщення вкладного траншу. У випадку, якщо вкладний транш розміщується протягом 369-ти денного періоду, який передує даті закінчення дії цього договору (06.02.15р.), то датою закінчення строку розміщення такого вкладного траншу є 06.02.15р. (тобто дата закінчення дії цього договору).

06.02.15р. сторонами укладено додаткову угоду №137/1-1 до договору банківського вкладу „Класичний плюс" №137 від 19.11.12р.

Згідно з умовами додаткової угоди, сторонами викладено п.1.4 договору в наступній редакції:

„Цей договір діє до 06.02.2017р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору

Строк, на який розміщується кожний вклад транш дорівнює 370 днів, починаючи з розміщення вкладного траншу. У випадку, якщо вкладний транш розміщується протягом 369-ти денного періоду, який передує даті закінчення дії цього договору (06.02.17р.), то датою закінчення строку розміщення такого вкладного траншу є 06.02.17р. (тобто дата закінчення дії цього договору).

19.12.2014р. між сторонами підписаний додаток №137-22 до договору, відповідно до якого для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 19.12.2014р здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №5032 в Криворізької філії АТ "Банк Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у банку №101 у розмірі 60 000,00 грн. на строк до 15.06.2015р.

Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно до п.5.2 договору, можливе не раніше 19.02.15р.

19.02.2015р. між сторонами підписаний додаток №137-23 до договору, відповідно до якого для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 19.02.2015р здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №5034 в Криворізької філії АТ "Банк Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у банку №5024 у розмірі 50 000,00грн. на строк до 19.03.2015р.

Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно до п.5.2 договору, можливе не раніше 19.03.15р.

19.03.15р. сторонами укладено додаткову угоду №137-23/1 до договору банківського вкладу „Класичний плюс" №137 від 19.11.12р.

Згідно з умовами додаткової угоди, сторонами викладено п.3 додатку №137-23 від 19.02.15р. в наступній редакції:

„Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно до п.5.2 договору, можливе не раніше 19.04.15р.

19.03.2015р. між сторонами підписаний додаток №137-24 до договору, відповідно до якого для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 19.03.2015р здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №5035 в Криворізької філії АТ "Банк Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у банку №5025 у розмірі 20 000,00грн. на строк до 19.04.2015р.

Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно до п.5.2 договору, можливе не раніше 19.04.15р.

19.03.15р. сторонами укладено додаткову угоду №137-22/2 до договору банківського вкладу „Класичний плюс" №137 від 19.11.12р.

Згідно з умовами додаткової угоди, сторонами викладено п.3 додатку №137-22 від 19.12.14р. в наступній редакції:

„Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно до п.5.2 договору, можливе не раніше 19.04.15р.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

На виконання умов договору №137 від 19.11.2012 р. позивачем перераховані кошти у загальному розмірі 130 000,00грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №311 від 19.03.15р. на суму 20 000,00грн., №176 від 19.02.15р. на суму 50 000,00грн., №1450 від 19.12.14р. на суму 60 000,00грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогами вих. №272 від 09.04.15р., №313 від 06.05.15р. про повернення суми вкладу. Претензія залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що приймає від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1059 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі; письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківським правилами) та звичаями ділового обороту.

Як встановлено у ч. ч. 1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення; за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Частинами 1, 5, 6 ст.1061 Цивільного кодексу України регламентовано, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.2 договору після закінчення строків надання Вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в додатках та є невід'ємною частиною цього договору, Банк зобов'язаний повернути суму Вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому договорі та у додатках до цього договору.

Порядок повернення депозитного вкладу передбачено п.3.1. договору.

При закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний у розділі 7 договору. Повернення вкладного траншу також може бути здійснено на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів.

За приписами ч. 1 ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Строк повернення вкладних траншів згідно договору банківського вкладу встановлений - 06.03.2015 р..

Відтак, станом на час розгляду справи відповідач має заборгованість у розмірі 130 000,00грн. Оскільки строк повернення вкладних траншів відповідно до умов договору настав (19.04.2015 р.), вимога позивача про стягнення вкладу в сумі 130 000,00грн. є такою, що підлягає задоволенню.

Суд відхиляє доводи відповідача про недотримання позивачем вимог щодо досудового врегулювання спору.

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України). Судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, зокрема, судовий захист. Положення Господарського процесуального кодексу України не містять застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Офіційне тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України надане рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" (справа про досудове врегулювання спорів) від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, справа № 1-2/2002. Відповідно до зазначеного рішення Суду положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач просить стягнути витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3 500,00грн.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про адвокатуру", адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2105р. між адвокатським об'єднанням „Альфа Лекс" (надалі - Виконавець) та Криворізькою територіальною профспілковою організацією Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (надалі - Замовник) укладений договір №22/15АО про надання адвокатських послуг, відповідно до п. 1.1 якого, виконавець приймає на себе зобов'язання з надання адвокатських послуг замовнику, пов'язаних із захистом прав та свобод та законних інтересів замовника в господарському суді Дніпропетровської області при розгляді справи за позовом Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників до публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (щодо закриття рахунків замовника у банку та перерахування грошових коштів із вказаних рахунків на рахунки замовника в інших банках), а замовник зобов'язується сплатити виконавцю винагороду в порядку та розмірі, визначені цим договором.

Пунктом 5.1 договору, сторони погодили, що замовник повинен сплачувати виконавцю винагороду в розмірі 7 000,00грн. протягом 15 днів з моменту підписання даного договору.

Згідно платіжного доручення №468 від 07.05.2015р., позивачем було сплачено за надані послуги адвоката суму в розмірі 7 000,00 грн.

Отримання послуг адвоката у сфері права підтверджується підписаним 20.07.2015р. актом приймання - передачі наданих (виконаних послуг (робіт) до договору про надання адвокатських послуг №22/15АО від 07.05.15р., а також ордером № від 17.07.15р.

Також, до позовної заяви додані докази в підтвердження того, що Макаренко Н.А. є адвокатом, а саме свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2655 від 10.09.12р. та посвідчення №2317.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. Закону України "По судовий збір" суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) в особі Криворізької філії публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Костенка, 6, ) перерахувати на поточний рахунок Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ленінського Комсомолу, буд.1, ), відкритий в КФ ПАТ КБ „ПриватБанк" грошові кошти у розмірі 130 000,00грн. за наступними реквізитами: п/р 9240 в КФ ПАТ КБ „ПриватБанк", МФО 305750, .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) в особі Криворізької філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Костенка, 6; ідентифікаційний код 24609556) на користь Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників (50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ленінського Комсомолу, буд.1, ) витрати на адвокатські послуги у розмірі 3 500,00грн., судовий збір у розмірі 1218,00грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складно 27.07.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк