ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа № 925/947/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Мигаль Л.О. - за довіреністю;

від відповідача: Хмара В.І. - селищний голова;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області про зобов'язання виконати рішення

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про зобов'язання відповідача виконати п. 3 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.06.2014 року № 42-р/к, а саме: встановити економічно обґрунтовані тарифи на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, окремо для кожного суб'єкта господарювання, що надає відповідні ритуальні послуги у смт. Драбів.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив через об'єктивну неможливість надання послуг із поховання у смт. Драбів за певними розцінками і тарифами, в т.ч. через відсутність коштів для створення спеціальних служб і відсутність коштів у населення для оплати цих послуг.

Заслухавши доводи і пояснення представників обох сторін, які були надані в судовому засіданні, та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

24.06.2014 року Черкаським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України прийнято рішення адміністративної колегії № 42-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції стосовно відповідача у справі (а.с. 8).

Вказаним рішенням встановлено, що Драбівська селищна рада в порушення своїх повноважень та обов'язків, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про поховання та похоронну справу" і п. 30 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" не забезпечила створення ритуальної служби, в той же час наданням ритуальних послуг займаються підприємці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з якими можна було б укласти договір на надання цих послуг.

На підставі всіх встановлених обставин ЧОТВ АМК України вирішено визнати порушенням законодавства про захист економічної конкуренції бездіяльність Драбівської селищної ради у виді не створення ритуальної служби або укладення договору з іншими суб'єктами господарювання на надання ритуальних послуг та визнати бездіяльність відповідача в частині неприйняття рішення про встановлення тарифів на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг у смт. Драбів.

Окремим пунктом 3 вказаного рішення зобов'язано Драбівську селищну раду вжити заходів щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом:

- створення ритуальної служби у смт. Драбів або укладення договору з іншими суб'єктами господарювання на надання ритуальних послуг;

- встановлення економічно обґрунтованих тарифів на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, окремо для кожного суб'єкта господарювання, що надають відповідні ритуальні послуги у смт. Драбів ( п. 3 рішення. )

За доводами позивача, питання про створення ритуальної служби у смт. Драбів було вирішено із прийняттям рішення виконавчого комітету Драбівської селищної ради від 31.10.2014 року № 113, яким обов'язки ритуальної служби у смт. Драбів покладено на комунальне підприємство "Драбівське ВУЖКГ", яке зобов'язано до 01.12.2014 року розробити та подати на затвердження виконавчому комітету економічно обґрунтовані тарифи та необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг ( а.с. 13 оборот).

Вказане рішення у даний час, незважаючи на доводи позивача про його фактичне невиконання комунальним підприємством "Драбівське ВУЖКГ", не скасовано і є чинним.

Спір між сторонами виник через невиконання відповідачем решти підпунктів п. 3 вимог рішення позивача від 24.06.2014 року № 42-р/к ( а.с. 8).

У відповідності до ст. 25 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Як встановлено судом та не заперечено представниками сторін, в даний час рішення позивача від 24.06.2014 року № 42-р/к не оскаржено відповідачем та не скасовано.

У відповідності до ст. 22 ЗУ "Про антимонопольний комітет України" розпорядження,рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

У відповідності до положень ст. 5, 30, 34 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідач, Драбівська селищна рада та її виконавчий комітет, є органом місцевого самоврядування, до компетенції яких відноситься в т.ч. забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони; вирішення питань про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв'язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; подання допомоги на поховання громадян в інших випадках, передбачених законодавством.

Для вирішення вказаних питань, у відповідності до ст. 8 ЗУ "Про поховання та похоронну справу", організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції:

1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання;

2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання;

3) створюють ритуальні служби;

4) вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв'язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом;

5) здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб'єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності;

6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства.

У відповідності до ст. 11, 25 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад згідно ст. 26 вказаного Закону віднесені питання утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень; заслуховування звіту сільського, селищного, міського голови про діяльність виконавчих органів ради, у тому числі щорічного звіту про здійснення державної регуляторної політики виконавчими органами відповідної ради.

Згідно ст. 42 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова, зокрема, :

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

На підставі викладеного, суд вважає правомірною вимогу Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Драбівської селищної ради, викладену у п. 3 рішення адміністративної колегії від 24.06.2014 року № 42-р/к про зобов'язання відповідача вжити заходів щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом створення ритуальної служби у смт. Драбів і встановлення економічно обґрунтованих тарифів на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг.

За змістом вказаного рішення Драбівська селищна рада шляхом "вжиття заходів" повинна організувати виконання вказаних вимог своїм виконавчим органом - виконкомом селищної ради, до компетенції якого Законами України, зокрема, "Про місцеве самоврядування в Україні" (ст. 30) віднесено вирішення питань про забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони.

Також, згідно ст. 8, 10 ЗУ "Про поховання і похоронну справу", органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції:

1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання;

2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання;

3) створюють ритуальні служби;

4) вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв'язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом;

5) здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб'єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності;

6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб'єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Згідно ст. 28 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні послуги (за певними виключеннями).

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19 листопада 2003 року N 193 Про затвердження нормативно-правових актів щодо реалізації Закону України "Про поховання та похоронну справу", з метою реалізації Закону України "Про поховання та похоронну справу" затверджено, зокрема, Типове положення про ритуальну службу в Україні; Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг та Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення, які підлягають виконанню місцевими органами влади.

Суд відхилив заперечення представника відповідача про те, що виконання рішення позивача є неможливим з підстав фактичної відмови КП "Драбівське ВУЖКГ" надавати населенню ритуальні послуги, бо структурою цього підприємства не передбачено відповідного підрозділу і немає працівників за штатним розписом (лист від 28.07.2015 № 126). Також неспроможними є твердження відповідача про те, що встановлені тарифи на ритуальні послуги навіть у їх мінімальному розмірі будуть занадто великими для мешканців смт. Драбів, які вирішують питання поховання родичів лише власними силами. Відповідач також вказує на неможливість прорахувати економічно обґрунтовані тарифи на надання ритуальних послуг, через відсутність у смт. Драбів комунального підприємства чи уповноваженого суб'єкта господарювання за договором на надання послуг із поховання. При цьому суд виходить з такого:

У відповідності до положень ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про поховання і похоронну справу", в першу чергу саме органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні організувати на своїй території діяльність, спрямовану на забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого; забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об'єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

З цих підстав Драбівська селищна рада через її виконавчий комітет в обов'язковому порядку повинна в рамках своєї компетенції забезпечити виконання всіх вимог чинного законодавства щодо виконання робіт із поховання.

Підстав для звільнення місцевого органу влади від цих обов'язків, в т.ч. і перелічених відповідачем у запереченнях проти позову, чине законодавство не містить.

На підставі викладеного, позов підлягає до повного задоволення і відповідача слід зобов'язати виконати рішення адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.06.2014 року № 42-р/к, а саме: встановити економічно обґрунтовані тарифи на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, окремо для кожного суб'єкта господарювання, що надає відповідні ритуальні послуги у смт. Драбів.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь Державного бюджету України слід стягнути 1218,00 грн. судового збору через місцеві органи ДПІ, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Драбівську селищну раду (ідентифікаційний код 34226402, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Леніна, 69) виконати п. 3 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.06.2014 року № 42-р/к, а саме: встановити економічно обґрунтовані тарифи на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, окремо для кожного суб'єкта господарювання, що надає відповідні ритуальні послуги у смт. Драбів.

3. Стягнути з Драбівської селищної ради (ідентифікаційний код 34226402, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Леніна, 69) на користь Державного бюджету України через місцеві органи ДПІ -- 1218,00 грн. судового збору за розгляд справи із зарахуванням на рахунок № 3002 в УДКСУ у м. Черкаси, МФО 854018.

Накази видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 30 липня 2015 року

Суддя Н.М. Спаських