ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" липня 2015 р. Справа № 921/610/15-г/18
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув матеріали справи:

за позовом ОСОБА_1 АДРЕСА_2

до відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільське міське управління юстиції, м. Тернопіль, вул. Київська, 3а.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлені протоколом від 09.06.2015 р.

За участі представників:

позивача: ОСОБА_4, довіреність № 1924 від 12.06.15 р.;

відповідача: ОСОБА_5., довіреність № 1200 від 23.03.2015 р.;

третьої особи - Тернопільського міського управління юстиції: не прибув;

третьої особи - ТОВ "Домобудівник": Демчук С.С., довіреність від 11.06.2015 р.

В судовому засіданні учасникам судового процесу роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 27, 81-1 ГПК України. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи: ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільське міське управління юстиції та товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" , оформлені протоколом від 09.06.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, як учасника товариства, зокрема тим, що проведені 09.06.2015 р. загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", скликані відповідачем ОСОБА_2 який на час скликання та проведення останніх не був учасником товариства та не володів повноваженнями на організацію, скликання та проведення таких зборів. Також, позивач зазначає, що при підготовці та проведенні спірних зборів було грубо порушено вимоги статуту ТОВ "Домобудівник" та чинного законодавства України, зокрема щодо повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів учасників товариства 09.06.2015 р., як наслідок, останні проведені без участі позивача, а рішення прийняті на загальних зборах учасників товариства 09.06.2015 р. за відсутності кворуму.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 18.06.2015 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.06.2015 р., який відкладався на 13.07.2015 р. та 28.07.2015 р.

Разом з тим, 13.07.2015 р. (після судового засідання) на адресу господарського суду Тернопільської області надійшла заява позивача (вх. № 15954 від 13.07.2015 р.) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - ОСОБА_2 вчиняти будь - які дії як голові комісії з припинення (особі, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ "Домобудівник" без довіреності), у т.ч. заборонити підписувати договори від імені ТОВ "Домобудівник", видавати довіреності, звільняти та приймати на роботу працівників, а також заборони комісії з припинення ТОВ "Домобудівник" вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" , оформлених протоколом від 09.06.2015 р.

В судовому засіданні 28.07.2015 р. позивачем подано заяву (вх№ 16976 від 28.07.2015 р.), якою доповнено заяву про забезпечення позову (вх. № 15954 від 13.07.2015 р.) пунктом: про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ "Домобудівник" та видавати дублікат статуту товариства.

Дані заяви мотивовані тим, що на думку позивача, відповідач на підставі оскаржуваного рішення, яке є предметом розгляду у даній справі, має можливість незаконно розпоряджатись майном ТОВ "Домобудівник". Також, позивач, вказує на те, що на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 р. внесено ряд записів до ЄДР, а саме: 11.06.2015 р. про перебування ТОВ "Домобудівник" в стані припинення, за рішенням засновників та визначено строк до 19.09.2015 р. для заявлення кредиторами своїх вимог; про припинення юридичної особи в результаті реорганізації (запис № 2000166 від 11.06.2015 р.); про те, що ОСОБА_2 є головою комісії з припинення та особою, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ "Домобудівник" без довіреності, у т.ч. підписувати договори; про втрату оригіналів установчих документів ТОВ "Домобудівник" (запис 3000166 від 12.06.2015 р.), тому на підставі вже внесеної інформації, відповідач до набрання законної сили рішенням по даній справі може завершити процес реєстрації припинення товариства та/або відчужити його майно, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

В судовому засіданні 28.07.2015 р. представник позивача клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову підтримав у повному обсязі.

Присутні в судовому засіданні 28.07.2015 р. представники відповідача та третьої особи, згідно усних пояснень, заперечують проти вжиття заходів до забезпечення позову, посилаючись на відсутність підстав, які б вказували на те, що невжиття таких заходів в майбутньому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду, а також зазначають, що визначені позивачем заходи до забезпечення позову є тотожними позовній вимозі у справі.

В розпочатому судовому засіданні 28.07.2015 р., для вирішення заяви про забезпечення позову, судом оголошувалась перерва до 15:00 год.

Так, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначених ним заходів до забезпечення позову, господарський суд не вбачає підстав для вжиття таких, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову визначено як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, котрий може застосовуватися як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Так, позивач просить суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь - які дії як голові комісії з припинення (особі, яка право вчиняти дії від імені ТОВ "Домобудівник" без довіреності), у т.ч. заборонити підписувати договори від імені ТОВ "Домобудівник", видавати довіреності, звільняти та приймати на роботу працівників; заборонити комісії з припинення ТОВ "Домобудівник" вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" від 09.06.2015 р., оформлених протоколом від 09.06.2015 р. а також заборонити Реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ "Домобудівник" та видавати дублікат статуту товариства.

У відповідності до статті 67 ГПК України, поряд з іншим, позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно з п. 3 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

При цьому сторона повинна обґрунтувати підстави для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом подання відповідних доказів з урахуванням зазначених вимог, передбачених ст.ст. 32-34, 36 ГПК України, яким суд, в свою чергу, у відповідності до ст. 43 цього кодексу повинен надати оцінку.

Разом з тим, позивачем до заяви про забезпечення позову належних доказів про те, що відповідачем станом на час розгляду справи вчиняються певні дії (укладаються договори від імені ТОВ "Домобудівник", видаються довіреності, тощо) про які зазначає позивач та які б утруднили виконання рішення у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог, суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті гарантувати учаснику судового процесу незастосування до нього чи його прав умовно незаконного рішення яке є предметом оскарження до прийняття рішення у справі по суті.

У пунктах 9, 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 р., зазначено, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також, вказівки щодо застосування заходів забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", зокрема пунктом 46 даного нормативного акту зазначено, що відповідно до змісту статті 67 ГПК господарські суди, вживаючи заходи до забезпечення позову, зобов'язані точно вказати, які саме дії забороняється вчиняти відповідачу та іншим особам. Господарські суди не вправі забороняти товариству чи його посадовим особам вчиняти будь-які дії.

Крім того, господарські суди не вправі для забезпечення вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства про обрання (переобрання) членів його виконавчого органу вживати заходи до забезпечення позову шляхом заборони відповідним посадовим особам товариства вчиняти будь-які дії, що є перешкоджанням здійсненню товариством господарської діяльності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заборона ОСОБА_2 вчиняти будь - які дії, як голові комісії з припинення (особі, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ "Домобудівник" без довіреності), у т.ч. заборона підписувати договори від імені ТОВ "Домобудівник", видавати довіреності, звільняти та приймати на роботу працівників фактично означатиме заборону товариству здійснювати свою діяльність та буде порушенням права на управління товариством та втручанням у діяльність господарського товариства.

А вимога позивача про забезпечення позову шляхом заборони комісії з припинення ТОВ "Домобудівник" вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлених протоколом від 09.06.2015 р. фактично є тотожною позовній вимозі у справі, оскільки визнання недійсними актів загальних зборів та заборона виконання таких актів мають однакові правові наслідки щодо неможливості виконання рішень загальних зборів учасників товариства.

Крім того у п.5.7.1 Рекомендацій Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" зазначено, що суд вправі забороняти вчиняти певні дії лише товариству як юридичній особі, а не його органам. Стаття 67 ГПК не передбачає такого заходу забезпечення позову як заборона органам юридичної особи вчиняти певні дії.

Також, суд зазначає, що в силу приписів ст. 67 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Тому заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити шляхом заборони Реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ "Домобудівник" та видавати дублікат статуту товариства є втручанням у діяльність органу державної влади шляхом заборони останньому здійснювати покладені на нього згідно із законодавством повноваження.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає подану заяву про забезпечення позову необґрунтованою належним чином позивачем, зокрема в зв'язку з відсутністю належних доказів з урахуванням зазначених вимог, передбачених ст.ст. 32-34, 36 ГПК України, які б підтверджували необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, а також відсутністю обґрунтування, що у випадку невжиття заходів позивачу буде завдано значної шкоди, її розміру, зв'язку можливої шкоди з предметом спору.

При цьому згідно пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 43, 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) у задоволенні заяви (вх. № 15954 від 13.07.2015 р.) про забезпечення позову.

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі та третім особам.

Суддя Н.В. Охотницька