ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Справа № 910/15850/14

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівБарицької Т.Л.,
Іванової Л.Б.,
розглянувши касаційну скаргу Державної служби зайнятості (Центрального апарату)
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 (головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.)
та на рішенняГосподарського суду міста Києва від 30.10.2014 (суддя Стасюк С.В.)
у справі№ 910/15850/14 Господарського суду міста Києва
за позовомДержавного центру зайнятості
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Азуріт - СТ"
прозобов'язання усунення недоліків та стягнення 526000,03 грн.,

за участю представників:
позивачаГалицька Н.А.,
відповідачаМедвецький О.Ю.,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азуріт - СТ" про зобов'язання усунення недоліків та стягнення 526000, 03 грн. за контрактом № 119 про виконання проектно-вишукувальних робіт для будівництва адміністративного будинку Державної служби зайнятості по вул. Астраханській, 9-17 в м. Києві від 29.07.2008.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за контрактом від 29.07.2008 № 119 про виконання проектно-вишукувальних робіт для будівництва адміністративного будинку Державної служби зайнятості по вул. Астраханській, 9-17 в м. Києві. Позивач просить зобов'язати відповідача усунути недоліки проектно-кошторисної документації із урахуванням негативного висновку Державного підприємства "Укрдержбудекспертиза" № 00-0389-2010/АБ від 30.06.2011 та стягнути з останнього суму штрафу в розмірі 526 000,03 грн. за неякісне виконання умов контракту від 29.07.2008 №119.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 у справі №910/15850/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також а також порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема п. 1 ст. 216 ГК України, ст. 43, ч. 3 ст. 84 ГПК України. На думку позивача, відповідачем було порушено передбачені контрактом умови передачі третім особам проектно-кошторисної документації, а тому саме відповідач зобов'язаний доопрацювати проект та усунути виявлені в ході експертизи недоліки, виконавши взяті на себе зобов'язання.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азуріт - СТ" (далі - виконавець) 29.07.2008 укладено контракт № 119 на виконання проектно-вишукувальних робіт (надалі - контракт).

За умовами п. 1.1 контракту замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов'язується виконати проектно-вишукувальні роботи для будівництва адміністративного будинку Державної служби зайнятості по вул. Астраханській, 9-17 в м. Києві.

Пунктом 1.3 контракту сторони погодили, що основні вимоги до конструктивних рішень та інженерного забезпечення приміщень викладені у завданні на проектування (додаток 1, який є невід'ємною частиною даного контракту).

У п. 1.4 контракту сторонами визначено, що склад, обсяги та терміни розробки проектно-кошторисної документації визначаються графіком виконання робіт (додаток № 3, який є невід'ємною частиною даного контракту) та розрахунком вартості проектно-вишукувальних робіт (додаток 2, який є невід'ємною частиною даного контракту).

Згідно з п. 1.5 контракту проектна документація розробляється в цілому на об'єкт, в тому числі з виділенням обсягів робіт підготовчого періоду та пускових комплексів згідно з функціональним призначенням приміщень та технології будівництва.

Загальна вартість, відповідно до п. 2.1. контракту, визначається згідно з розрахунком (додаток № 2, який є невід'ємною частиною даного контракту) та протоколом погодження договірної ціни (додаток № 4, який є невід'ємною частиною даного контракту), складає всього 2 267 893, 00 грн.

Додатковою угодою №1 від 25.02.2009 до контракту сторонами змінено додаток № 3 "Графік виконання проектно-вишукувальних робіт".

Відповідно до додаткової угоди №2 від 25.08.2009 до контракту сторонами змінено додаток № 2 "Розрахунок вартості проектно-вишукувальних робіт" та додаток № 3 "Графік виконання проектно-вишукувальних робіт".

Додатковою угодою №3 від 11.11.2009 до контракту сторонами узгоджено загальну вартість робіт у розмірі 2 630 140,00 грн. та викладено у новій редакції додаток № 3 "Графік виконання проектно-вишукувальних робіт", строк дії Контракту продовжено до 15.03.2010.

За умовами пункту 2.6 контракту остаточна оплата виконаних робіт провадиться замовником за фактично виконані роботи у 10-денний термін після підписання відповідальними або уповноваженими представниками сторін актів здачі-прийняття виконаних робіт.

Пунктом 4.5 контракту сторонами погоджено, що після закінчення робіт виконавець передає замовнику відповідну документацію за накладною та актом здачі-прийняття виконаних робіт.

Відповідно до пункту 4.6.контракту протягом 5-ти робочих днів після одержання документації та акта здачі-прийняття виконаних робіт замовник зобов'язаний розглянути її та у разі належного виконання робіт надіслати виконавцю оформлений акт або письмову мотивовану відмову від прийняття робіт з посиланням на невиконані чи неналежно виконані умови контракту.

Як погоджено сторонами в п. 4.8 контракту, якщо після оплати виконаних робіт у замовника є претензії або зауваження, такий має право заявити їх виконавцю в порядку та в строки, встановлені чинним законодавством України.

Судами встановлено, що відповідно до акта передачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт від 15.07.2008, актів передачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт від 17.10.2008 у, № 3 від 27.11.2008, № 4 від 01.12.2008, № 5 від 09.01.2009, № 6 від 06.02.2009, № 7 від 06.03.2009, № 8 від 21.04.2009, № 9 від 19.05.2009, № 10 від 23.06.2009, № 11 від 03.09.2009, № 12 від 02.12.2009, № 1 від 11.01.2010 відповідач передав, а позивач прийняв виконані відповідачем проектно-вишукувальні роботи.

Відповідачем передана позивачу проектна документація згідно з умовами контракту відповідно до накладних № 1 від 10.12.2008, № 1 від 11.11.2009, № 2 від 08.12.2009.

На виконання умов контракту позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 2 449 140,00 грн. за виконання проектно-вишукувальних робіт, що підтверджується платіжними дорученнями, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

За результатами розгляду архітектурно-планувальної частини проекту "Будівництво адміністративного будинку по вул. Астраханській, 9-17 у Дніпровському районі м. Києва" ДП "Укрдержбудекспертиза" 22.12.2010 надано позитивний висновок № 502-2010/АБ державної експертизи.

Листом № ДН-16-4630/0/6-11 від 09.06.2011 позивач повідомив відповідача, що у зв'язку із закінченням контракту № 119 від 29.07.2008 він не має намірів продовжувати його чинність та укладати додаткову угоду на розробку робочої документації. Також позивач не заперечував проти передачі авторських прав на використання проекту будівництва адміністративного будинку Державної служби зайнятості за адресою: м. Київ, вул. Астраханська, 9-17 та продовжить подальше співробітництво з обраним відповідачем розробником наступних стадій проектування.

Далі між відповідачем та Приватним підприємством "Грандстиль" 07.06.2011 укладено авторський договір про передачу виключних прав на використання твору, відповідно до п. 3.1 якого Приватне підприємство "Грандстиль" одержало виключне майнове право на одноразове використання проектної документації стадії "проект" будівництва адміністративного будинку Державної служби зайнятості за адресою: м. Київ, вул. Астраханська, 9-17, зокрема, шляхом переробки, адаптації, коригування на іншу подібну зміну проекту чи будь-якої її складової частини.

Як зазначено позивачем, на його адресу 12.07.2011 за вхідним номером № 2634/0/4-11 від Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (ДП "Укрдержбудекспертиза") надійшов негативний висновок № 00-0389-2010/АБ від 30.06.2011 комплексної державної експертизи щодо проекту "ДЦ-05-3400/0/6-14 від 27.05.2014". Відповідно до даного висновку ДП "Укрдержбудекспертиза" рекомендує доопрацювати проект "Будівництво адміністративного будинку державної служби зайнятості по вул. Астраханській, 9-17, у Дніпровському районі м. Києва" з урахуванням викладених зауважень та пропозицій і представити їх у повному обсязі на повторну експертизу.

Позивач звернувся до відповідача з листом № ДЦ-05-3400/0/6-14 від 27.05.2014, в якому зазначив про отримання ним негативного висновку, просив надати позивачу доопрацьований варіант проекту для повторного подання до ДП "Укрдержбудекспертиза" з метою його розгляду та отримання позитивного висновку.

У зв'язку з ненаданням відповідачем доопрацьованого проекту, з урахуванням викладених ДП "Укрдержбудекспертиза" зауважень, позивач звернувся з даним позовом до суду. Крім того, просив стягнути з відповідача штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних робіт - 526 000,03 грн. згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України.

Положенням ч. 1 ст. 887 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до ст. 889 ЦК України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; брати участь разом із підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Стаття 891 ЦК України визначає, що підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт.

У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судами встановлено, що укладені між сторонами акти приймання-передачі скріплені підписами уповноважених осіб та печатками обох сторін і підписані без зауважень і претензій з боку будь-якої сторони.

Відповідно до накладних № 1 від 10.12.2008, № 1 від 11.11.2009, № 2 від 08.12.2009 відповідачем передана позивачу проектна документація.

Позивач наполягає на тому, що проектна документація виконана відповідачем з недоліками, що підтверджується негативним висновком Державного підприємства "Укрдержбудекспертиза" № 00-0389-2010/АБ від 30.06.2011.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів подання до місцевого господарського суду списку рекомендованих листів, відправлених позивачем 28.05.2014, як доказу надіслання позивачем відповідачу листа № ДЦ-05-3400/0/6-14 від 27.05.2014 з вимогою доопрацювати варіант проекту для повторного подання до ДП "Укрдержбудекспертиза" з метою його розгляду та отримання позитивного висновку.

При цьому доданий позивачем до апеляційної скарги список рекомендованих листів не містить відбитку штампу про отримання вказаного списку Господарський судом міста Києва. Інших доказів подання вказаного листа до суду першої інстанції та не залучення його до матеріалів справи, позивачем не надано.

При цьому, як відзначено апеляційним судом, з наданого позивачем списку рекомендованих листів від 28.05.2014 року не вбачається, яка саме кореспонденція була направлена на адресу відповідача. До того ж, відповідно до наданого списку, кореспонденція направлялася позивачем з повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак повідомлення з доказами отримання відповідачем листа або причин неотримання позивач суду надав.

Положеннями ч. 3 ст. 853 ЦК України визначено, що якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Однак, як встановлено судами, позивач звернувся до відповідача із листом щодо виправлення недоліків проекту будівництва лише 27.05.2014, тобто майже через 3 роки після виявлення комплексною державною експертизою 30.06.2011 недоліків.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача переліку недоліків, які відповідач повинен доопрацювати, та не передано саму проектно-кошторисну документацію для внесення коригувань. Таким чином відповідач не мав об'єктивної можливості переробити спірний проект.

Зважаючи на передання виключних майнових прав на використання проектної документації станом на 2014 рік (на час звернення позивача до відповідача з вимогою щодо виправлення недоліків у проекті), суд дійшов вірного висновку, що у відповідача були відсутні права щодо переробки спірного проекту.

У зв'язку з ненаданням позивачем відповідачу матеріалів для внесення відповідачем відповідних коригувань (висновків, експертних звітів), неповерненням відповідачу самої проектно-кошторисної документації та переданням виключних прав на переробку, коригування проекту третій особі (ПП "Грандстиль"), суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач не мав об'єктивної можливості усунути недоліки у проектній документації та про недоведеність позивачем вчинення відповідачем протиправних дій, з огляду на це - про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

За обставин не встановленням судами факту порушення відповідачем умов зобов'язання щодо якості робіт, у судів були відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу у сумі 526 000,03 грн.

При цьому зважаючи на відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на непорушення прав позивача, за захистом яких ним подано позов, суди правомірно не застосовували позовну давність та відмовили в позові з підстав його необгрунтованості.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних дій касаційної інстанції, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, колегія суддів відхиляє всі інші доводи скаржника, зокрема щодо недійсності/нікчемності авторського договору про передачу виключних авторських прав на використання твору від 07.06.2011, оскільки відповідні доводи не були підставою позову, не заявлялися суду першої інстанції, а фактично зводяться до переоцінки доказів та необхідності додаткового встановлення/підтвердження обставин справи.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок місцевого та апеляційного судів про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, котрі, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, в повному обсязі проаналізовані судами в сукупності.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановлених у справі рішення місцевого суду та постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної служби зайнятості залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 910/15850/14 - без змін.

Головуючий суддяО.О. Євсіков
суддіТ.Л. Барицька
Л.Б. Іванова