ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 лютого 2015 р. Справа № 909/1382/14
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., при секретарі судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця Жирліцина Олександра Віталійовича,

кв.Жовтневої революції, 16/21, м.Лисичанськ, Луганська область, 93118;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чернюк Олега Степановича,

юридична адреса:вул.Садова, б.7, м.Калуш, Івано-Франківська область,77300;

поштова адреса:а/с-1532, м.Калуш, Івано-Франківська область,77301;

про: стягнення заборгованості в сумі 8 934,00грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Роспатнюк А.В., (довіреність №56 від 15.01.2015р.);

від відповідача: Вайтєкаускас В.А., (довіреність б/н від 14.10.14р.).

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, в судовому засіданні, подав заяву про уточнення позовних вимог вх№1169/15 від 03.02.15р., в якій просить суд, стягнути з відповідача основний борг в сумі 8 934,00грн. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1 827,00грн.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог і т.п. Тому, в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її, зокрема, як: збільшення або зменшення розміру позовних вимог (п.3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р.).

В даному випадку, судом розцінюється така позиція позивача як зменшення позовних вимог. Враховуючи правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується, виходячи зі зменшеної ціни позову. При цьому, суд бере до уваги п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., в якому зазначено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. При цьому, будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Представник відповідача, в судовому засіданні, заперечив проти позову, свої заперечення виклав у відзиві на позов №02/05 від 05.02.15р. (вх№1657/15 від 05.02.15р.).

Крім того, представники сторін подали клопотання вх№1289/15 від 05.02.15р., в якому просять суд, продовжити строк розгляду спору на п"ятнадцять днів, з метою подання доказів, які матимуть суттєве значення для вирішення даного спору по суті.

В силу ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів. Постанова пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.12р., встановлює, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення суду не може бути умовним, а повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає залучення всіх необхідних доказів.

Разом з тим, згідно п.3 ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, необхідність витребування нових доказів, є підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи зазначене вище, зважаючи на приписи п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, згідно яких, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та норми ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до яких, господарський суд, створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, суд вважає за можливе, клопотання сторін вх.№1289/15 від 05.02.15р., задовольнити та продовжити строк вирішення спору на п"ятнадцять днів, а розгляд справи в судовому засіданні відкласти.

Керуючись п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ч.3 ст.4-3, ст.69, п.3 ч.1 ст.77, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк вирішення спору у справі №909/1382/14 на п"ятнадцять днів до 25.02.15р.

2. Розгляд справи в судовому засіданні відкласти на 17.02.15р. о 10:45год.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Івано-Франківської області за

адресою: вул. Шевченка, 16, м. Івано-Франківськ, 76000; кімната/зал № 16.

3. Зобов'язати надати в судове засідання:

сторін - докази в обґрунтування заявлених доводів та заперечень станом на день розгляду справи, із врахуванням поданих в судовому засіданні доказів.

Представникам сторін з"явитися в судове засідання та, відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України, представити суду документальне підтвердження своїх повноважень у справі, а також подати докази в обґрунтування заявлених доводів та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 36 Господарського процесуального кодексу України сторонам письмові докази подати в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Суддя С.Кобецька

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Савчин Т.О. 05.02.15