ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р. Справа № 909/382/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Прокурора Тисменицького району в інтересах держави в особі Братківецької сільської ради, вул. Головна, 32, с. Братківці, Тисменицький район, Івано-Франківська область,77462

до відповідача: Приватного підприємства "Ве-Ста" вул. Калуська, 6, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область,77111

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк"Надра",

вул.Артема, 15, м.Київ.

про стягнення заборгованості у сумі 81815,52 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:не з"явився

від прокуратури: Гулянич Н.М. , посвідчення №033272 від 07.05.15

в засіданні приймає участь Липінський С.Р., паспорт серії СС975991

від відповідача (публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра") представники не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

прокурор Тисменицького району в інтересах держави в особі Братківецької сільської ради звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного підприємства "Ве-Ста" про стягнення заборгованості у сумі 81815,52 грн.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов"язань згідно укладеного між сторонами у справі договору оренди землі від 01.10.07 та додаткової угоди до нього та обґрунтовано положеннями статей 96 Земельного, 174, 193 Господарського та 526, 610, 625 Цивільного кодексів України та Законом України "Про оренду землі".

Керуючись ч.3 ст.2 ГПК України, прокурор Тисменицького району в позовній заяві вих.№82-715вих-15 від 30.03.15(вх.№3920/15 від 07.04.15) визначив, на підставі якого законодавства подається позов; в чому саме порушуються матеріальні інтереси держави; обґрунтував необхідність їх захисту. Тому, у відповідності до ч.1 ст.2 ГПК України, слід вважати, що прокурор з вимогами, викладеними в позові, звернувся до господарського суду в інтересах держави на підставі покладеного на нього п.2 ст. 121 Конституції України представництва.

Ухвалою суду від 16.06.15 за клопотанням відповідача - приватного підприємства "Ве-Ста" б/н та б/д (вх.№6506/15 від 16.06.15) залучено до участі у справі в якості іншого відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", тому, у відповідності до ст.24 ГПК України, розгляд справи почався заново.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав заявлений позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак направив суду клопотання 187/02-34 від 16.07.15, вх.№11252/15 від 22.07.15) щодо розгляду справи за відсутності свого повноважного представника.

Представник відповідача приватного підприємства "Ве-Ста" Липінський С.Р. в судовому засіданні 16.06.15 щодо позову заперечив, вказав на те, що згідно постанови органу ДВС від 09.07.14 все нерухоме майно приватного підприємства "Ве-Ста" передано ПАТ КБ "Надра", відтак, на думку представника приватного підприємства "Ве-Ста", з 09.07.14 у останнього відсутній обов"язок щодо сплати орендної плати.

Від відповідача приватного підприємства "Ве-Ста" в засідання суду 04.08.15 прибув Липінський С.Р. однак, судом встановлено, що строк дії довіреності б/н від 17.06.14, виданої приватним підприємством "Ве-Ста" Липінському С.Р. як представнику, закінчився.

Представник відповідача ПАТ КБ "Надра" в судові засідання 14.07.15 та 04.08.15 не з"явився, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (вх. номер повідомлення 7918/15 від 27.07.15, вручено ПАТ КБ "Надра" ухвалу від 14.07.15, дата вручення 20.07.15).

На момент винесення судом рішення заяв та клопотань від відповідача ПАТ КБ "Надра" не надходило.

Відповідно до ч.3ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням положень ст.75 ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

01.10.07 між Братковецькою сільською радою та приватним підприємством "Ве-Ста" укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Тисменицькому районному відділі центру ДЗК за №02.

За умовами даного договору, копія якого знаходиться в матеріалах справи, орендодавцем (Братковецькою сільською радою) надано, а орендарем (приватним підприємством "Ве-Ста"), у свою чергу, - прийнято в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,5434га в с.Братківці по вул.Шевченка, 1Б для розміщення та обслуговування складу зрідженого газу. Фак передачі спірної земельної ділянки від орендодавця до орендаря підтверджується наявною в матеріалах справи копією акта про передачу та прийом земельної ділянки.

Пунктами 9,11 зазначеного договору сторони визначили, що орендна плата становить 4466,12грн. на рік та вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця.

Згідно з п.14 спірного договору у разі внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

14.04.08 між сторонами договору укладено додаткову угоду до спірного договору, якою визначено, що ставка земельного податку становить 38754,77коп. на рік (згідно рішення Братковецької сільської ради від 01.01.08).

Приватне підприємство "Ве-Ста" прийняті на себе договірні зобов"язання виконувало неналежним чином, внаслідок чого за період з з 01.10.12 по 01.11.14, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, допустило заборгованість по орендній платі на загальну суму 81815,52грн.

Доказів погашення заборгованості приватним підприємством "Ве-Ста" суду не подано.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, якими на підставі договору оренди належить право користування земельною ділянкою (ст.5 Закону України "Про оренду землі").

За умовами пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади; особи, яким надано повноваження щодо розпорядження землями, виступають орендодавцями у договорах оренди земельних ділянок відповідно до статті 4 Закону України "Про оренду землі".

Статтями 13, 21, 24 та 25 цього Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також до договору оренди землі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Наведена правова норма кореспондується зі ст.193 Господарського кодексу України, якою встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Пунктом 11 спірного договору сторони погодили, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

У відповідності до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

05.06.15 Братковецькою сільською радою подано додаткові докази по справі вих.№150/02-34 від 02.06.15(вх.№8745/15 від 05.06.15), з яких вбачається, що 16.09.14 та 07.10.14 публічному акціонерному товариству "Комерційний Банк"Надра" видано відповідні свідоцтва про право власності на майно, що належало відповідачу (приватному підприємству "Ве-Ста"). Крім того, з поданих доказів вбачається, що 21.10.14 публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк"Надра" звернулося до Братковецької сільської ради щодо укладення з публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк"Надра" договору оренди спірної земельної ділянки.

Таким чином, суд констатує, що правомірним є нарахування орендної плати приватному підприємствум "Ве-Ста"до 07.10.14. Твердження представника приватного підприємства "Ве-Ста" про те, що згідно постанови органу ДВС від 09.07.14 все нерухоме майно приватного підприємства "Ве-Ста" передано ПАТ КБ "Надра", відтак, з 09.07.14 у приватного підприємства "Ве-Ста" відсутній обов"язок щодо сплати орендної плати судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи копіями відповідних свідоцтв на право власності від 07.10.14 та 16.09.14, виданих публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра", та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕЕХ482624. При цьому суд констатує, що приватне підприємство "Ве-Ста" не зверталося до орендодавця з приводу припинення чи розірвання спірного договору у встановленому чинним законодавством порядку.

Судом перевірено розрахунок (акт звірки) заборгованості згідно договору оренди б/н від 01.10.07 за період з 01.10.12 по 01.11.14 та встановлено, що позивачем фактично нараховано орендну плату відповідачу за період з 01.10.12 по 07.10.14, тому, з огляду на встановлення судом факту порушення приватним підприємством "Ве-Ста" прийнятих на себе зобов"язань, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі за вказаний період є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

В силу ст. 49 України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги приписи ст.4 Закону України "Про судовий збір", до стягнення з приватного підприємства "Ве-Ста" в доход державного бюджету України підлягає судовий збір в розмірі 1827, 00грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 13, 21, 24, 25 Закону України "Про оренду землі", п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України, ст. ст.509, 526, 599, 610, 612, 614, 629 Цивільного кодексу України, ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 32-34, 44, 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов прокурора Тисменицького району в інтересах держави в особі Братківецької сільської ради до приватного підприємства "Ве-Ста" про стягнення заборгованості у сумі 81815,52 грн. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "Ве-Ста"(Івано-Франківська обл., Галицький р-н, м.Бурштин, вул.Калуська, 6, ) на користь Братковецької сільської ради(Івано-Франківська обл., Тисменицький р-н, с.Братківці, ) 81815,52 (вісімдесят одну тисячу вісімсот п"ятнадцять гривень п"ятдесят дві копійки) заборгованості по орендній платі.

Стягнути з приватного підприємства "Ве-Ста"(Івано-Франківська обл., Галицький р-н, м.Бурштин, вул.Калуська, 6, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО): 836014; Рахунок отримувача: 3002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499939) 1827,00грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.08.15

Суддя Матуляк П. Я.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Легінь О. В. 06.08.15