ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р. Справа № 916/1844/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Л.М. Ільєвій

за участю представників:

від позивача - Коновалов Д.О.,

від відповідача - Шарандак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) до Прокуратури Одеської області про стягнення 72134,05 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В засіданнях суду 08.06.2015 р. та 22.06.2015 р. оголошувалась перерва в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Державне підприємство „Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Прокуратури Одеської області про стягнення заборгованості в сумі 72134,05 грн., посилаючись на наступне.

21.09.2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Одеській області та Прокуратурою Одеської області був укладений договір № 248ф про оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 194 кв.м на другому поверсі двоповерхового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Портова, 14, де третьою особою за договором є балансоутримувач - ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт".

Як вказує позивач, 01.10.2007 року між ДП „ІЗМ МТП" та Прокуратурою Одеської області був укладений договір № 249к про відшкодування витрат балансоутримувача за спожиті комунальні послуги.

В подальшому у зв'язку із набуттям чинності Законом України „Про морські порти України" від 17.05.2012 р. № 4709-ІV та згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 р. № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 року № 163 „Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства „Адміністрація морських портів України" було проведено реорганізацію державних підприємств морського транспорту, в тому числі й ДП „ІЗМ МТП", шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків стосовно них згідно розподільчих балансів та утворено, внаслідок виділу, державне підприємство „Адміністрація морських портів України".

Пунктом 3 Наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 року № 163 встановлено, що Адміністрація морських портів України є правонаступником державних підприємств морського транспорту, зазначених у п.1 цього наказу, у частині майна, прав та обов'язків відповідно до розподільчих балансів та актів приймання-передачі майна, майнових прав та зобов'язань. Повний перелік майна, майнових прав та зобов'язань, що були передані від ДП „ІЗМ МТП" до державного підприємства „Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії цього підприємства, міститься в відповідному акті приймання-передачі майна, майнових прав та зобов'язань, затвердженому Міністерством інфраструктури України як розпорядником майна 13.06.2013 року.

Як зазначає позивач, ДП „АМПУ" стало правонаступником об'єкту оренди за договором № 248ф від 21.09.2006 р., а саме приміщення на другому поверсі у будинку за адресою м Ізмаїл, вул. Портова 14, що було передано на баланс ДП „АМПУ" в особі Ізмаїльської філії. Таким чином, позивач стверджує, що саме ДП „АМПУ" в особі філії з 13.06.2013 року є фактичним балансоутримувачем та користувачем зазначеного об'єкту нерухомості, самостійно несе всі видатки по його утриманню, а отже саме ДП „АМПУ" є належною стороною балансоутримувачем за договором № 249к від 01.10.2007 року.

Як вказує позивач, 06.08.2013 року на адресу Прокуратури Одеської області рекомендованим листом було направлено проект додаткової угоди № 1 до договору № 249 к від 01.10.2007 року про заміну сторони балансоутримувача на належну (ДП „АМПУ"), який було отримано представником Бурда 09.08.2013 року.

Також 25.10.2013 року на адресу Прокуратури Одеської області рекомендованим листом було направлено проект договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №248ф від 21.09.2006 р., який було отримано представником Бурда 01.11.2013 року.

В подальшому 10.01.2014 року на адресу Прокуратури Одеської області було направлено лист за вих. № 11-05/05-24 з проханням повернути на адресу позивача підписані примірники додаткової угоди про заміну сторони до договору від 01.10.2007 р. № 249к та договір про внесення змін до договору оренди від 21.09.2006 р. № 248ф про заміну сторони балансоутримувача з ДП „ІЗМ МТП" на ДП „АМПУ" в особі Ізмаїльської філії. Проте, ані на адресу ДП „АМПУ", ані на адресу філії підписані примірники вищевказаних додаткових угод не повертались. Як вказує позивач, безпідставне та необґрунтоване непідписання вказаних додаткових угод не може бути підставою для відмови відповідача компенсувати Філії вартість фактично спожитих ним комунальних послуг в орендованих приміщеннях, оскільки Прокуратура Одеської області для розміщення підпорядкованого підрозділу - Дунайської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері продовжувала займати зазначені вище приміщення та споживати комунальні послуги, що свідчить про фактичне прийняття умов запропонованих до підписання угод.

Так, позивач зазначає, що 22.07.2013 року філією від імені ДП "АМПУ" з метою забезпечення належних філії об'єктів енергозабезпеченням, водопостачанням та водовідведенням, було укладено договір № 21-П/01-В-ІЗФ-13 на компенсацію витрат за електроенергію, водопостачання та водовідведення з ДП „ІЗМ МТП". За умовами відповідного договору філія як користувач зобов'язується компенсувати ДП „ІЗМ МТП" як основному споживачу витрати по оплаті рахунків постачаючих організацій відносно належних філії об'єктів, згідно тарифів організацій постачальників комунальних послуг. Опалення об'єкту оренди здійснюється філією самостійно, тарифи на опалення затверджуються наказом начальника філії на підставі розрахунків видатків на виробництво 1 Гкал теплової енергії. При цьому собівартість опалення в середньому на 60% відсотків складається з вартості газу.

Наразі позивач посилається, що актом від 31.10.2014 року, який затверджено начальником Адміністрації Ізмаїльського морського порту були внесені зміни в додаток 1 до договору № 249 к про відшкодування витрат на комунальні послуги. Відповідно до акту від 31.10.2014 року комісія ІФ ДП „АМПУ" у присутності Дунайського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Мельніченка В.О., склала цей акт про те що на 2-му поверсі будівлі ВОХР, розташованої за адресою м. Ізмаїл, вул. Портова 16, здійснено часткове відключення опалення шляхом перекриття опалювальних пристроїв. Опалення було відключено в приміщеннях загальною площею 128,6 кв.м. Загальна площа опалюваємих приміщень після відключення складає 67,6 кв.м. Підписання прокурором Дунайської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері відповідного акту також підтверджує фактичне споживання опалення.

До того ж позивач стверджує, що з огляду на фактичне зайняття підрозділами прокуратури належних ДП „АМПУ" приміщень, Філією було вжито заходи з часткової компенсації понесених видатків згідно обсягів споживання комунальних послуг, визначених умовами договору від 01.10.2007 року № 249к.

Зокрема, 29.01.2014 року на адресу прокуратури Одеської області рекомендованим листом були направлені рахунки № 26/87, № 27/87, № 28/87 від 27.01.2014 року разом з розрахунками, що підтверджується повідомленням про вручення, яке було отримано представником прокуратури Одеської області 03.02.2014 року.

Відповідно до п. 2.1.1 договору № 249к від 01.10.2007 року розмір плати за комунальні та інші послуги балансоутримувача (додаток 1) залежить від розміру витрат і визначається розрахунком щомісячних платежів за обслуговування та ремонт будівлі. З метою погодження тарифів (плат) за утримання будівлі та на комунальні послуги, що постійно змінюються були направлені на адресу прокуратури Одеської області наступні додаткові угоди:

- 22.05.2014 року - рекомендованим листом проекти додаткових угод № 2-5 щодо зміни вартості комунальних послуг рахунки № 53/87, 54/87, 55/87, 56/87 від 19.05.2014 року, проекти актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 53/87, 54/87, 55/87, 56/87 від 19.05.2014 року, розрахунки відшкодування витрат балансоутримувача, з описом вкладення, про що свідчить реєстр на відправку, які були отримані представником прокуратури Одеської області Бурда 28.05.2014 року.

- 28.07.2014 року - рекомендованим листом проекти додаткових угод № 6-7 щодо зміни вартості комунальних послуг додаток №1 до додаткової угоди №6 з розрахунком до договору № 249 к від 01.10.2007 р., додаток №1 до додаткової угоди № 7 з розрахунком до договору № 249 к від 01.10.2007р., рахунки за № 69/87, № 70/87 від 21.07.2014 року з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 04.08.2014 року;

- 08.08.2014 року - рекомендованим листом проекти додаткових угод № 8 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 з розрахунком до договору № 249 к від 01.10.2007 року, рахунок № 77/87 від 31.07.2014 р., проект акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 77/87 від 31.07.2014 року, розрахунок про відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 13.08.2014 року;

- 01.09.2014 року - рекомендованим листом проект додаткової угоди № 9 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 з розрахунками до договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 83/87 від 29.08.2014р., проект акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 83/87 від 29.08.2014 р., розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 13.08.2014 року;

- 08.10.2014 р. рекомендованим листом проект додаткової угоди № 10 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 до додаткової угоди № 10 з розрахунками до договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 93/87 від 30.09.2014 р., проект акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 93/87 від 30.09.2014 р., розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 13.10.2014 року;

- 14.11.2014 року - рекомендованим листом проект додаткової угоди № 11 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 до додаткової угоди № 11 з розрахунками до договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 101/87 від 31.10.2014 р., проект акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 101/87 від 31.10.2014 р., розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 24.11.2014 року;

- 15.12.2014 року - рекомендованим листом проект додаткової угоди № 12 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 до додаткової угоди № 12 з розрахунками до договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 109/87 від 30.10.2014 р., проект акту приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 109/87 від 30.11.2014 р., розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 23.12.2014 року;

- 15.01.2015 року рекомендованим листом проект додаткової угоди № 13 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 до додаткової угоди № 13 з розрахунками до договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 121/87 від 28.11.2014 р., проект акту приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 121/87 від 28.11.2014 р., розрахунок про відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 23.01.2015 року;

- 03.03.2015 року - рекомендованим листом проект додаткової угоди № 14 щодо зміни вартості комунальних послуг, додаток № 1 до додаткової угоди № 14 з розрахунками до договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 5/87 від 31.01.2015 р., проект акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 5/87 від 31.01.2015 р., розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 11.03.2015 року;

- 05.03.2015 року рекомендованим листом проект додаткової угоди № 15 щодо зміни

вартості комунальних послуг, додаток № 1 до додаткової угоди № 15 з розрахунками до

договору № 249 к від 01.10.2007 р., рахунок № 7/87 від 27.02.2015 р., проект акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 7/87 від 27.02.2015 р., розрахунок відшкодування витрат балансоутримувача з описом вкладення, які були отримані представником прокуратури Одеської області 11.03.2015 року.

Однак, за ствердженнями позивача, жодної підписаної угоди прокуратурою Одеської області або відмови від їх підписання з відповідним обґрунтуванням на адресу Філії не надходило, жодний рахунок не акцептовано та не оплачено. Відповідно до п. 5.2 договору зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надання на розгляд іншою стороною.

Наразі позивач вказує, що 12.02.2015 року за актом прийому-передачі до договору оренди від 21.09.2006 р. нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору № 6), прокуратура Одеської області передала, а балансоутримувач Ізмаїльська філія ДП „Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) як правонаступник ДП „ІЗМ МТП" - приймає у подальше господарське відання об'єкт оренди. Таким чином, позивач стверджує, що прокуратура Одеської області шляхом підписання відповідного акту фактично визнала Філію новим належним балансоутримувачем.

Згідно п. 2.1.1 договору балансоутримувач зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням прилеглої території, та надання необхідних комунальних послуг. Розмір плати за комунальні та інші витрати залежить від розміру витрат і визначається розрахунком щомісячних платежів за комунальні та інші послуги балансоутримувача.

Відповідно до п. 2.2.3 договору не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відповідач мав вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за комунальні послуги. Таким чином, відповідно до п. 2.2.3 договору та відповідних рахунків постачальних організацій Ізмаїльська філія ДП „АМПУ" (Адміністрація Ізмаїльського МП) виставила для оплати рахунки за спожиті комунальні послуги № 26/87 від 27.01.2014р., № 27/87 від 27.01.2014 р., № 28/87 від 27.01.2014 р., № 53/87 від 19.05.2014р., № 54/87 від 19.05.2014 р., № 55/87 від 19.05.2014 р., № 56/87 від 19.05.2014 р., № 69/87 від 21.07.2014 р., № 70/87 від 21.07.2014 р., № 77/87 від 31.07.2014 р., № 83/87 від 29.08.2014 р., № 93/87 від 30.09.2014 р., № 101/87 від 31.10.2014 р., № 109/87 від 28.11.2014 р., № 121/87 від 31.12.2014 р., 5/87 від 31.01.2015 року, 7/87 від 27.02.2015 року на загальну суму 72134,05 грн. та направила рекомендованими листами на адресу відповідача. Проте, в порушення п. 2.2.3 договору зазначені вище рахунки відповідачем не були оплачені.

Відповідно до п. 3.1.2 договору балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в п. 2.2.3. договору.

Так, за ствердженнями позивача, Філією в інтересах ДП „АМПУ" вживались відповідні заходив досудового врегулювання спору та направлялись відповідачу вимоги про оплату заборгованості за спожиті комунальні послуги. Однак, на жодну вимогу ніякої відповіді Ізмаїльська філія ДП „Адміністрація морських портів України" від прокуратури Одеської області не отримала. Поряд з цим позивач зазначає, що Філія зверталась до Генеральної прокуратури України за сприянням у вирішенні питань для уникнення подальшого зростання заборгованості. 17.03.2015 року за вих. № 18-6опвпх-15 на адресу філії надійшов лист Генеральної прокуратури України, в якому вказано про відмову від оплати суми дебіторської заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.05.2015 р. (суддя Брагіна Я.В.) позовну заяву ДП „Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/1844/15, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

З огляду на відрахування судді Брагіної Я.В. зі штату суддів господарського суду Одеської області, згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 20.05.2015 р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого вказану справу № 916/1844/15 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.05.2015 р. позовну заяву ДП „Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) прийнято до розгляду при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

Відповідач проти позову заперечує, про що зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с. 61-62 т. 2). Так, відповідач вказує, що між прокуратурою Одеської області та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області 21.09.2006 р. укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, в якому була розташована Дунайська прокуратура з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері (поштова адреса: 68600, м. Ізмаїл, вул. Портова, 14) загальною площею приміщення - 194,0 кв.м. орендну плату згідно з вказаним договором визначено - 1 грн. на рік. Балансоутримувачем приміщення є Ізмаїльська філія ДП „Адміністрація морських портів України", з якою прокуратурою області 01.10.2007 р. укладено договір № 249к про відшкодування витрат балансоутримувача на комунальні послуги. Згідно додатку № 1 до договору, плата за комунальні послуги складає - 1660,00 грн. за місяць. Підпунктами 2.1.2., 2.1.3. пункту 2 щодо обов'язків сторін договору передбачено надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами, а також інформування орендаря про зміни тарифу на послуги. Наразі відповідач посилається на те, що однією із істотних умов укладеного в 2007 році договору є встановлена фіксована плата. Оскільки виставлені позивачем рахунки за комунальні послуги значно перевищують встановлену додатковою угодою фіксовану плату, одностороння зміна встановленої у договорі суми не може бути стягнута в судовому порядку. Якщо у добровільному порядку сторона договору не погоджується на внесення до нього змін, законодавством передбачений порядок вирішення спору у судовому порядку. До таких же висновків дійшов господарський суд Одеської області у аналогічних справах про стягнення заборгованості по договору за інші періоди. Зокрема, у справах № 34/35-10-961, № 5017/74/2012. Тобто, за відсутністю внесених у встановленому законом порядку змін до договору відповідач вважає, що позивачем заявлено необґрунтовані вимоги. Крім того, відповідач зазначає, що жодної додаткової угоди за період з 2007 року по сьогоднішній день підписано не було. До того ж вищевказане приміщення 12.02.2015 р. прокуратурою області повернуто Ізмаїльській філії ДП „Адміністрація морських портів України" за актом приймання-передачі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

21.09.2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Одеській області (орендодавець) та Прокуратурою Одеської області (орендар) був укладений договір № 248ф про оренду державного нерухомого майна, відповідно п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 194 кв.м на другому поверсі двоповерхового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Портова, 14, де третьою особою за договором є балансоутримувач - ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт".

Згідно п. 1.3 договору вказане нерухоме майно буде використовуватися під службові приміщення Дунайської транспортної прокуратури.

Відповідно п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з моменту підписання сторонами акту приймання передачі майна. Обчислення строку договору починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 року № 786 зі змінами та доповненнями і становить 1 грн. у рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному чинним законодавством України..

Відповідно п. 3.2. договору щорічна орендна плата сплачується до Державного бюджету у термін до 12 липня року, наступного за звітним з наданням у триденний термін копії платіжного доручення орендодавцеві.

За умовами п. 5.7. договору орендар зобов'язаний протягом місяця укласти з балансоутримувачем об'єкту оренди договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання об'єкту оренди, надання комунальних послуг орендарю та користування земельною ділянкою.

Згідно п. 10.1. договір укладено терміном до 31.07.2007 року включно, який діє з моменту його підписання сторонами.

Так на виконання вказаного договору між сторонами Регіональним відділенням Фонду державного майна по Одеській області (орендодавець) та Прокуратурою Одеської області (орендар) було вкладено акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт", згідно з яким орендар - Прокуратура Одеської області прийняла у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 194 кв.м на другому поверсі двоповерхового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Портова, 14,.

26.12.2008 року між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору оренди від 21.09.2006 року. Відповідно якого п. 5.7. договору було викладено у такій редакції: „Укласти з балансоутримувачем об'єкту оренди договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання об'єкту оренди, надання комунальних послуг орендарю". П. 10.1. договору оренди доповнити реченням такого змісту: „продовжити термін дії договору до 30.05.2009 року включно.

01.10.2007 року між ДП „ІЗМ МТП" та Прокуратурою Одеської області був укладений договір № 249к про відшкодування витрат балансоутримувача за спожиті комунальні послуги, відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт" забезпечує обслуговування будинку „ВОХР", а також утримання прибудинкової території та приміщення загальною площею 194 кв.м, що знаходяться у будинку „ВОХР", комунальними послугами. Орендар користується приміщеннями загальною площею 194,0 кв. м, розміщеним на 2 поверху будівлі „ВОХР", балансовою вартістю 76327,65 грн. - відповідно до плану розміщення приміщень, що додається до договору, та відшкодовує витрати по комунальним послугам. Приміщення використовуються під службові приміщення (п. 1.2 договору).

Згідно п. 2.1.1 договору балансоутримувач зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням прилеглої території, та надання необхідних комунальних послуг. Розмір плати за комунальні та інші витрати залежить від розміру витрат і визначається розрахунком щомісячних платежів за комунальні та інші послуги балансоутримувача.

Відповідно до п.2.2.3 договору не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відповідач мав вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за комунальні послуги.

Згідно п. 3.1.2 договору балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в п. 2.2.3. договору.

За умовами п. 5.1. договору його умови діють з 01.10.2007 р. по 30.09.2008 р. включно.

Зміни або доповнення до цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надання на розгляд іншою стороною (п.5.2 Договору). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору до закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором (п.5.4 Договору).

В додатку № 1 до Договору зафіксовано, що плата за комунальні послуги складається із:

витрат на користування земельною ділянкою194,0 кв. м Ч 0,25 грн. = 48,50 грн.
витрат на опалення приміщень194,0 кв. м Ч 5,59 грн. = 1084,46 грн.
витрат на водопостачання та каналізацію30,9 Ч (6,05 + 4,67): 12 = 27,60 грн. 30,9 куб. м/рік - об'єм витраченої води; 4,67 грн./куб. м - вартість стоків; 6,05 грн./куб. м - вартість холодної води.
витрат, зв'язаних з використанням електроенергії 619,33 кВт/год. Ч 0,3597 грн. = 222,77 грн.
Всього згідно додатку № 1 до договору в місяць підлягають оплаті 1660,00 грн. з ПДВ.

Крім того, в додатку № 1 до договору вказано, що сума комунальних платежів змінюється автоматично, на разі змін нормативних і централізованих цін та тарифів.

Договір, який продовжив строк дії відповідно до п.5.4 угоди, та додаток № 1 підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками контрагентів.

В подальшому у зв'язку із набуттям чинності Законом України „Про морські порти України" від 17.05.2012 р. № 4709-ІV та згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 р. № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 року № 163 „Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства „Адміністрація морських портів України" було проведено реорганізацію державних підприємств морського транспорту, в тому числі й ДП „ІЗМ МТП", шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків стосовно них згідно розподільчих балансів та утворено, внаслідок виділу, державне підприємство „Адміністрація морських портів України".

Пунктом 3 Наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 року № 163 встановлено, що Адміністрація морських портів України є правонаступником державних підприємств морського транспорту, зазначених у п.1 цього наказу, у частині майна, прав та обов'язків відповідно до розподільчих балансів та актів приймання-передачі майна, майнових прав та зобов'язань. Повний перелік майна, майнових прав та зобов'язань, що були передані від ДП „ІЗМ МТП" до державного підприємства „Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії цього підприємства, міститься в відповідному акті приймання-передачі майна, майнових прав та зобов'язань, затвердженому Міністерством інфраструктури України як розпорядником майна 13.06.2013 року.

Як зазначає позивач, ДП „АМПУ" стало правонаступником об'єкту оренди за договором № 248ф від 21.09.2006 р., а саме приміщення на другому поверсі у будинку за адресою м Ізмаїл, вул. Портова 14, що було передано на баланс ДП „АМПУ" в особі Ізмаїльської філії. Таким чином, позивач стверджує, що саме ДП „АМПУ" в особі філії з 13.06.2013 року є фактичним балансоутримувачем та користувачем зазначеного об'єкту нерухомості, самостійно несе всі видатки по його утриманню, а отже саме ДП „АМПУ" є належною стороною балансоутримувачем за договором № 249к від 01.10.2007 року.

Так, з огляду на вказане, позивачем було складено проект угоди № 1 до договору № 249 к від 01.10.2007 року про заміну сторони балансоутримувача на належну (ДП „АМПУ") (а.с. 179-180 т. 1). Згідно цієї угоди № 1 до договору від 01.10.2007 року № 249к, у зв'язку з тим, що Державне підприємство „Адміністрація морських портів України", в особі Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (адміністрації Ізмаїльського морського порту) є правонаступником Державного підприємства „Ізмаїльський морський торговельний порт" та утворено шляхом виділення з Державного підприємства „Ізмаїльський морський торговельний порт" відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013р. №133-р, Державне підприємство „Адміністрація морських портів України", в особі Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) вважати стороною за договором №249к від 01.10.2007 р. та правонаступником прав та обов'язків Державного підприємства „Ізмаїльський морський торговельний порт" з 13.06.2013 р. Також викладено преамбулу договору в наступній редакції: „Державне підприємство "Адміністрація морський портів України" (ДП „АМПУ"), іменоване надалі „Балансоутримувач", в особі виконуючого обов'язки начальника Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (ІФ ДП „АМПУ" (Адміністрація Ізмаїльського МП)) Ільїна Миколи Івановича, що діє на підставі Положення про ІФ ДП „АМПУ" (Адміністрація Ізмаїльського МП) та довіреності №96 від 13.06.2013 року, з однієї сторони, та Прокуратура Одеської області, надалі іменується „Орендар", в особі державного радника юстиції третього класу Групова В'ячеслава Дмитровича, що діє на підставі Закону України „Про прокуратуру", з іншої сторони, надалі разом іменуються „Сторони", а кожна окремо - „Сторона", уклали цей договір про нижченаведене:". За текстом договору замінити Державне підприємство „Ізмаїльський морський торговельний порт" на Державне підприємство „Адміністрація морських портів України", в особі Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту).

Вказаний проект додаткової угоди було направлено на адресу Прокуратури Одеської області 06.08.2013 р. та отримано представником Бурда 09.08.2013 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Також позивач стверджує, що 25.10.2013 року на адресу Прокуратури Одеської області рекомендованим листом було направлено проект договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №248ф від 21.09.2006 р., який було отримано представником Бурда 01.11.2013 року.

В подальшому 10.01.2014 року на адресу Прокуратури Одеської області було направлено лист за вих. № 11-05/05-24 з проханням повернути на адресу позивача підписані примірники додаткової угоди про заміну сторони до договору від 01.10.2007 р. № 249к та договір про внесення змін до договору оренди від 21.09.2006 р. № 248ф про заміну сторони балансоутримувача з ДП „ІЗМ МТП" на ДП „АМПУ" в особі Ізмаїльської філії. Проте, підписані примірники вищевказаних додаткових угод на адресу ДП „АМПУ" або на адресу філії не повернуто.

Наразі позивач вказує, що 12.02.2015 року за актом прийому-передачі до договору оренди від 21.09.2006 р. нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору № 6), прокуратура Одеської області передала, а балансоутримувач Ізмаїльська філія ДП „Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) як правонаступник ДП „ІЗМ МТП" - приймає у подальше господарське відання об'єкт оренди. Таким чином, позивач стверджує, що прокуратура Одеської області шляхом підписання відповідного акту фактично визнала Філію новим належним балансоутримувачем.

Між тим позивач стверджує, що на виконання договору № 249к ним як балансоутримувачем у період з 12.06.2013 р. по лютий 2015 р. забезпечено надання, а відповідачем отримано комунальні послуги, з метою оплати вартості яких виставлено рахунки за спожиті комунальні послуги № 26/87 від 27.01.2014р., № 27/87 від 27.01.2014 р., № 28/87 від 27.01.2014 р., № 53/87 від 19.05.2014р., № 54/87 від 19.05.2014 р., № 55/87 від 19.05.2014 р., № 56/87 від 19.05.2014 р., № 69/87 від 21.07.2014 р., № 70/87 від 21.07.2014 р., № 77/87 від 31.07.2014 р., № 83/87 від 29.08.2014 р., № 93/87 від 30.09.2014 р., № 101/87 від 31.10.2014 р., № 109/87 від 28.11.2014 р., № 121/87 від 31.12.2014 р., 5/87 від 31.01.2015 року, 7/87 від 27.02.2015 року на загальну суму 72134,05 грн., які було направлено рекомендованими листами на адресу відповідача.

Однак, несплата вказаних рахунків стала підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом.

Разом з тим, перевіривши обґрунтованість доводів представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, укладений між балансоутримувачем та відповідачем договір № 249к є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли господарські зобов'язання, підставою яких є письмовий договір відшкодування витрат Балансоутримувача на комунальні послуги.

При цьому позивачем як належним балансоутримувачем на виконання договору надано можливість користуватись комунальними послугами належної якості, що підтверджується відсутністю претензій орендаря з цього приводу.

Згідно п. 2.1.1 договору балансоутримувач зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням прилеглої території, та надання необхідних комунальних послуг. Розмір плати за комунальні та інші витрати залежить від розміру витрат і визначається розрахунком щомісячних платежів за комунальні та інші послуги балансоутримувача.

Відповідно до п. 2.2.3 договору не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відповідач мав вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за комунальні послуги. Таким чином, відповідно до п. 2.2.3 договору та відповідних рахунків постачальних організацій Ізмаїльська філія ДП „АМПУ" (Адміністрація Ізмаїльського МП) виставила для оплати рахунки.

В свою чергу відповідач як орендар в порушення приписів ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст.193 ГК України та умов договору не виконав взяті на себе зобов'язання по відшкодуванню вартості послуг, спожитих у період з липня 2013 по лютий 2015 р., не зважаючи на те, що за умовами п. 2.2.3 договору та згідно приписів ч.1 ст.530 ЦК України перерахування коштів мало бути здійснено не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Проте, в порушення п. 2.2.3 договору зазначені вище рахунки відповідачем не були оплачені. Наразі суд зазначає, що порушення вказаного обов'язку по відшкодуванню вартості послуг з боку відповідача мало місце саме з липня 2013 року, оскільки згідно рішення господарського суду Одеської області від 14.01.2015 р. у справі № 916/4598/14 за червень місяць 2013 року з відповідача було стягнуто вартість послуг.

Визначаючи вартість комунальних послуг, які підлягають відшкодуванню Прокуратурою, господарський суд виходить з того, що додатком № 1 до договору передбачена тверда сума оплати, а саме 1660,00 грн. на місяць, у зв'язку з чим відповідач має сплатити за період з липня 2013 по лютий 2015 р. 33200,00 грн. (1660,00 грн. Ч 20 місяців). Адже, п. 5.2 договору встановлює, що зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Той факт, що в додатку № 1 до договору від 01.10.2007 р. № 249к передбачено, що сума комунальних платежів змінюється автоматично, на разі змін нормативних і централізованих цін та тарифів", не свідчить про автоматичну зміну розміру комунальних платежів з відсутністю відповідної укладеної двома сторонами письмової угоди про відповідну зміни тарифів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) про стягнення з Прокуратури Одеської області заборгованості частково обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, та рішення відбулось частково на користь позивача, відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, слід віднести за рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) до Прокуратури Одеської області про стягнення 72134,05 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) (68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капі краяна, 4; ) суму заборгованості в розмірі 33200/тридцять три тисячі двісті/грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 840/вісімсот сорок/грн. 88 коп.

3. В задоволенні решти частини вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії ДП „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Ізмаїльського морського порту) до Прокуратури Одеської області відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27 липня 2015 р.

Суддя В.С. Петров