КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Справа№ 910/7274/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

за участю представників:

від позивача: Ткаченко Т.Ю. - представник

від відповідача: Духно О.Л. - представник;

Токарчук А.О. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/7274/15-г (Суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківрозоптторг»

до Департаменту капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/7274/15-г позовні вимоги ТОВ «Білоцерківрозоптторг» задоволено в повному обсязі.

На підставі рішення з Департаменту капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВРОЗОПТТОРГ» грошові кошти: 548 786,40 грн. заборгованості, 136 480,84 грн. втрат від інфляції, 18 583,56 грн. 3% річних та 14 077,02 грн. судових витрат.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Департамент капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації звернувся до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/7274/15-г та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «Білоцерківрозоптторг» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення порушує права відповідача, не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.07.2015.

Представник відповідача 24.07.2015 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача 27.07.2015 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, додаткових письмових пояснень та відзиву, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківрозоптторг» (підрядник) та Департаментом капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації (замовник) укладено Договір 2.2.-13 «Реконструкція будинку культури по вул. Леніна, 22 в с. Озерна Білоцерківського району Київської області» (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору підрядник зобов'язується своїми силами і засобами та на свій ризик, в межах Договірної ціни, що наведена в розділі III договору, виконати роботи по об'єкту «Реконструкцію будинку культури по вул. Леніна, 22 в с. Озерна Білоцерківського Київської області» (надалі - об'єкт) за завданням замовника, та у встановлений строк здати виконання робіт замовнику, а замовник прийняти та оплатити такі роботи.

Позов мотивовано тим, що позивачем належним чином виконано умови Договору, натомість відповідач взяті на себе зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт не виконано, в результаті чого утворилась заборгованість яка складається з: 548 786,40 грн. заборгованості, 136 480,84 грн. втрат від інфляції, 18 583,56 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з нормами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Положеннями п. 3.1. Договору сторони погодили, що ціна цього договору становить 1 466 190,00 грн.

Згідно з п.п. 4.1. та 4.3. Договору підряду, розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником по факту виконаних робіт, при умові надходження коштів з джерел фінансування на даний об'єкт. Поточні та остаточні розрахунки за виконані роботи замовник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, на підставі актів форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує підрядник і передає їх для підписання замовнику у строк не пізніше 25-го числа звітного місяця у паперовому вигляді та на електронному носії.

Замовник має право, зокрема, відмовитися від прийняття та оплати виконаних робіт у разі виявлення недоліків (п. 6.2.4. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що підрядником було виконано робіт на суму 1 410 702,00 грн. з них:

- 438 230,40 грн. за жовтень 2013 року, що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 1 за жовтень 2013 року;

- 107 706,00 грн. за листопад 2013 року, що підтверджується Актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2 за листопад 2013 року;

- 423 685,20 грн. за грудень 2013 року, що підтверджується Актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 3 за грудень 2013 року;

- 343 551,60 грн. за грудень 2013 року, що підтверджується Актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 4 за грудень 2013 року.

Крім того, вартість змонтованого устаткування складає 34 528,80 грн., що підтверджується актом прийому-передачі змонтованого обладнання б/н від 05.12.2013 року (належним чином завірені копії документів в справі).

Нормами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до актів звіряння взаємних розрахунків станом на 1, 2, 3 квартал 2014 року, за період 01.10.2014 року по 24.11.2014 року, за період 24.11.2014 року по 01.01.2015 року, підписаних та скріплених печатками сторін (копії документів в справі), заборгованість відповідача перед позивачем складає 548 786,40 грн. (копії актів в справі).

Крім того, згідно з довідкою № 06-20/060-з від 15.04.2014 року зустрічної звірки щодо фактичного та документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між Департаментом капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації та ТОВ «Білоцерківрозоптторг» за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, відповідно Договору від 01.10.2013 року № 2.2.-13 за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року позивачем виконано робіт по реконструкції будинку культури по вул. Леніна, 22 в с. Озерна Білоцерківського району Київської області на суму 1 410 702,00 грн., яка відповідачем оплачена частково на загальну суму 861 915,60 грн. Заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 01.03.2014 року становить 548 786,40 грн. (копія довідки в справі).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що документально підтверджена заборгованість відповідача за Договором перед позивачем складає: 548 786,40 грн. з розрахунку 1 410 702,00 (вартість виконаних робіт та переданого устаткування) - 861 915,60 грн. (оплачено грошових коштів).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача відповідно до арифметично правильного розрахунку підлягає стягненню 136 480,84 грн. втрат від інфляції та 18 583,56 грн. 3% річних за період з 01.01.2014 по 16.02.2015.

Стосовно посилань відповідача на п. 4.1. Договору, відповідно до якого розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником по факту виконаних робіт при умові надходження коштів з джерел фінансування на даний об'єкт, суд відзначає, що відсутність такого фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання обов'язку оплати виконаних на підставі Договору робіт, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Таким чином, відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі інших державних органів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 06.09.2011р. у справі № 9/400 та від 04.09.2011 у справі № 11/447.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року по справі № 910/7274/15-г залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/7274/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова