номер провадження справи 9/45/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 Справа № 908/1000/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк" (03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33)

до відповідача Приватного підприємства "Меланж-М" (69027, м. Запоріжжя, вул. Лазаретна, буд. 11; пошт адреса: 65062, Одеська область, м. Одеса, вул. Леваневського, буд. 25)

про стягнення суми 108980532,03 грн.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя: О.С. Боєва

Судді: І.В. Давиденко Л.М. Сушко

За участю представників:

Від позивача: Голік О.А. (дов. № 26/63 від 30.01.15)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 108980532,03 грн., з яких: сума 77923700,00 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, сума 25884173,10 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, сума 1825335,99 грн. поточна заборгованість по відсотках, сума 3347322,94 грн. пеня.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.02.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1000/15-г, судове засідання призначено на 17.03.2015р.

17.04.2015р. на підставі заяви судді Боєвої О.С., з метою всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, враховуючи категорію справи та її складність, розпорядженням голови господарського суду Запорізької області № 01-04/112/15 від 17.04.2015р., справу № 908/1000/15-г передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Давиденко І.В., Сушко Л.М. Ухвалою колегії суддів від 17.04.2015р. справа прийнята до провадження, судове засідання призначено на 30.04.2015р. Ухвалою суду від 30.04.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.05.2015р., потім - на 09.06.2015р.

09.06.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. Відповідно до кредитного договору № 937/980-ЮО від 15.03.2013р. позивачем було надано відповідачу кредитні кошти на загальну суму 77923700 грн., зі строком повернення до 12.12.2014р. включно. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, у визначений договором строк грошові кошти не повернув, також у відповідача мається заборгованість по процентам за користування кредитом. Станом на 26.01.2015р. у відповідача існує заборгованість в розмірі 108980532,03 грн., з яких: сума 77923700,00 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, сума 25884173,10 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, сума 1825335,99 грн. поточна заборгованість по відсотках, сума 3347322,94 грн. пеня. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1048, 1050, 1054 України, ст. 193 ГК України просить позов задовольнити. В судовому засіданні 09.06.2015р. представник позивача також надав усні пояснення щодо представлених (доданих до позову) розрахунків заявлених до стягнення сум.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судові засідання за викликом не з'являвся, правом надати відзив на позов не скористався. Про час та місце слухання справи (судових засідань) відповідача повідомлено належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 69027, м. Запоріжжя, вул. Лазаретна, буд. 11. Крім того, ухвали суду направлялись на адресу зазначену у кредитному договорі - 65062, Одеська область, м. Одеса, вул. Леваневського, буд. 25. Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.03.2013р. між ПАТ "Міський комерційний Банк" (банк, позивач у справі) та ПП "Меланж-М" (позичальник, відповідач у справі) був укладений кредитний договір № 937/980-ЮО, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 78000000 грн., починаючи з 16.03.2013р., на умовах, передбачених договором (п.1 в редакції договору № 6 від 03.12.2013р.).

Пунктами 1.2, 1.3 договору, в редакції договору № 18 від 13.06.2014р., сторони погодили, що строк дії кредитної лінії: з 15.03.2013р. по 12.12.2014р. Дата повернення кредиту -12.12.2014р.

Відповідно до п. 1.4 кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів.

Процента ставка за користування кредитними коштами 34,2% (п.1.5).

У пункті 3.1 зазначено, що банк відкриває позичковий рахунок № 01 та рахунок нарахованих процентів № 01 в ПАТ «Міський комерційний Банк», код Банку 339339.

Згідно ж з п. 3.3 кредит може бути наданий відповідно до цільового призначення шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № 01 в ПАТ «Міський комерційний Банк», в межах суми ліміту кредитної лінії.

Пунктом 3.5 договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту щоденно за фактичну кількість днів у період при розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод: «факт/факт». При розрахунку процентів враховується день надання та не повернення кредиту. У випадку прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються до моменту погашення кредиту.

Згідно з п. 3.6 договору проценти сплачуються в такому порядку: щомісячно до 15 числа включно, місяця, наступного за місяцем користування коштами, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та статочним поверненням кредиту, шляхом здійснення безготівкового перерахування на рахунок № 01, код банка в системі електронним платежів 339339).

За умовами п. 4.1.1 договору банк зобов'язався з урахуванням умов цього договору видати кредит у безготівковій формі шляхом оплати розрахункових документів позичальника або шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п. 8.8 договору він вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання усіх умов даного договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти в загальному розмірі 77923700 грн. Кошти надавалися відповідачу п'ятьма траншами шляхом зарахування їх на поточний рахунок відповідача № 01. Зазначене підтверджується копіями меморіальних ордерів № 6028 від 15.03.2013р. на суму 44832000 грн., № 3601 від 21.03.2013р. на суму 15080000 грн., № 8537 від 29.03.2013р. на суму 6337000 грн., № 13967 від 29.07.2013р. на суму 4332000 грн., № 8996 від 03.12.2013р. на суму 7342700 грн., а також розпорядженнями банку про видачу цих кредитних коштів відповідачу.

Відповідач, в свою чергу, у встановлений договором строк, до 12.12.2014р., кредитні кошти не повернув, крім того, відповідач припинив сплачувати проценти за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 26.01.2015р. відповідач має прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 77923700,00 грн., прострочену заборгованість по відсотках в розмірі 25884173,10 грн. та поточну заборгованість по відсотках в розмірі 1825335,99 грн. Згідно письмових довідок позивача, станом на 26.05.2015р. заборгованість відповідачем не сплачена, станом на 09.06.2015р. також не сплачена.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності простроченої заборгованості у відповідача перед позивачем по кредиту в розмірі 77923700,00 грн., простроченої заборгованість по відсотках в розмірі 25884173,10 грн. та поточної заборгованості по відсотках в розмірі 1825335,99 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 77923700,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту, суми 25884173,10 грн. простроченої заборгованості по відсотках, суми 1825335,99 грн. поточної заборгованості по відсотках є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 3347322,94 грн. Слід зазначити, що у судовому засіданні 09.06.2015р. представник позивача в усній формі зазначив, що правильними розрахунками пені є ті, що були надані разом з позовної заявою. Розрахунки, які надійшли до суду 02.06.2015р. просить не приймати до уваги.

Як вбачається з розрахунків доданих до позовної заяви, позивачем здійснено нарахування пені на суму простроченої заборгованості за кредитом та на суму прострочених відсотків. Так, пеню в розмірі 2510628,57 грн. нараховано на суму простроченої заборгованості за кредитом (за кожним траншем окремо) за загальний період з 15.12.2014р. по 25.01.2015р., пеню в розмірі 836685,38 грн. нараховано на суму прострочених відсотків за загальний період з 12.12.2014р. по 25.01.2015р. Тобто, згідно розрахунків позивача загальна сума пені становить 3347313,95 грн.

Пунктом 5.3 договору сторонами визначено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом відповідач сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, перевіривши розрахунки пені за прострочення повернення кредиту в розмірі 2510628,57 грн. та пені за прострочення сплати процентів в розмірі 836685,38 грн., суд встановив, що розрахунки здійснені вірно.

Однак, оскільки позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 3347322,94 грн., а правильною сумою пені є 3347313,95 грн., то позовні вимоги в цій частині підлягаю частковому задоволенню.

Таким чином до стягнення підлягає сума 3347313,95 грн. пені.

Згідно зі ст. 49 ГПК України з відповідача в доход Державного бюджету України слід стягнути суму 73080 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Меланж-М" (69027, м. Запоріжжя, вул. Лазаретна, буд. 11; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк" (03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33; ) суму 77923700 (сімдесят сім мільйонів дев'ятсот двадцять три тисячі сімсот) грн. простроченої заборгованості по кредиту, суму 25884173 (двадцять п'ять мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сто сімдесят три) грн. 10 коп. простроченої заборгованості по відсотках, суму 1825335 (один мільйон вісімсот двадцять п'ять тисяч триста тридцять п'ять) грн. 99 коп. поточної заборгованості по відсотках, суму 3347313 (три мільйони триста сорок сім тисяч триста тринадцять) грн. 95 коп. пені.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Меланж-М" (69027, м. Запоріжжя, вул. Лазаретна, буд. 11; ) в доход Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район) 22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; р/р 3007; МФО: 813015; ) суму 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Суддя І.В. Давиденко

Суддя Л.М. Сушко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 25.06.2015р.