ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015 р. Справа№ 914/1891/15

За позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», м. Львів

про стягнення вартості частки у статутному фонді та майні товариства

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, представник (довіреність від 09.09.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 17.07.2015 р.)

ОСОБА_1, АДРЕСА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», м. Львів про стягнення вартості частки у статутному фонді та майні товариства.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 15.06.2015р. призначив розгляд справи на 02.07.2015 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду.

Представникам роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав, просив задоволити. З приводу заявленого позову пояснив, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», якому належить частка, що становить 28% статутного капіталу вказаного товариства. 09.10.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із нотаріально посвідченою заявою про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія». 05.12.2014 р. відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», на яких було прийнято рішення про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників товариства та виплату йому вартості частини майна товариства. Проте, вартість частки, яка за розрахунками позивача становить 862 750 грн. 00 коп., станом на дату звернення до суду, позивачу не виплачена. З огляду на наведене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість частки у статутному фонді та майні товариства у розмірі 862 750 грн. 00 коп.

13.07.2015 р. представником позивача через канцелярію суду подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача вартість частини майна товариства пропорційно частці у статутному фонді товариства у розмірі 858 130 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що вказана заява про зменшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а отже подальший розгляд справи здійснюється щодо вимог, зазначених у заяві про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В своїх запереченнях зазначив, що відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» та п. 6.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» виплата учаснику вартості частини майна товариства проводиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Оскільки позивачем заяву про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» подано 09.10.2015 р., відповідач повинен провести розрахунки із позивачем протягом 12 місяців з дня його виходу, тобто, до 09.10.2015 р. Оскільки станом на час розгляду справи в суді вказаний строк ще не завершився, право позивача на отримання вартості частини майна відповідачем не порушене З огляду на наведене, позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п.п. 1.4., 3.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», зареєстрованого 10.09.2008 р. за №4001668, ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», якому належить частка у розмірі 4 620 грн. 00 коп., що становить 28% статутного фонду.

Заявою від 09.10.2014 р. ОСОБА_1 звернувся (поштова квитанція від 10.10.2014 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» про вихід із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» та виплату вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі.

05.12.2014 р. відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія», на яких, серед інших, було прийнято рішення про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників товариства та виплату йому вартості частини майна товариства (рішення оформлено протоколом б/н від 05.12.2014р.).

11.06.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» про стягнення вартості частки у статутному фонді та майні товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Сторонами підтверджується, що позивач 09.10.2014 р. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» із заявою про вихід зі складу його учасників.

В п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Таким чином, позивач вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» 09.10.2014 р.

Частиною 2 ст. 148 ЦК України передбачено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Згідно п. 6.3. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Енергія» при виході учасника з товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства і в термін до дванадцяти місяців з дня виходу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 148 ЦК України передбачено, що спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Виходячи із приписів ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», факт невиплати вартості частини майна товариства до спливу встановленого законом 12-місячного строку з дня виходу учасника з товариства, не порушує право учасника, що вийшов, на отримання вартості своєї частки у статутному капіталі товариства.

Оскільки станом на момент розгляду даної справи дванадцятимісячний строк, протягом якого відповідач повинен здійснити позивачу виплату вартості частини майна, ще не закінчився, у позивача відсутнє право вимагати стягнення вартості частини майна товариства.

З огляду на те, що вимога позивача про стягнення вартості частини майна товариства на момент розгляду даної справи є передчасною, позивач не позбавлений можливості в майбутньому, в разі порушення відповідачем вимог ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» щодо виплати вартості частини майна товариства, звернутися до суду із позовом про захист свого порушеного права.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог. Позивачем 10.06.2015 р. сплачено судовий збір у розмірі 17255грн. 00 коп. від ціни позову, яка на момент пред'явлення позову становила 862 450 грн. 00 коп. Після зменшення позовних вимог сума вимог (ціна позову) становить 858 130 грн. 00 коп. Судовий збір від даної ціни позову підлягає до сплати у розмірі 17 162 грн. 60 коп., а тому суму судового збору в розмірі 92грн. 40 коп. слід повернути позивачу.

Оскільки спір виник з вини позивача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 148 ЦК України, ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» та ст.ст. 1, 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Повернути на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України 92 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого квитанцією №33 від 10.06.2015 р.

В судовому засіданні 27.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 27.07.2015 р.

Суддя Мазовіта А.Б.