РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015Справа №910/10517/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт - Офіс Україна»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесконсалтинг»

Про стягнення 48 868,06 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Гресько О.П., довіреність № 2 від 03.06.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпорт - Офіс Україна» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесконсалтинг» (далі - відповідач) про стягнення 48 868,06 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору зберігання № 99/ХР від 31.07.2013р.

Ухвалою суду від 24.04.2015р. порушено провадження у справі № 910/10517/15 та призначено розгляд на 12.06.2015 р.

12.06.2015р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відклав розгляд справи на 24.07.2015р., у зв'язку з відсутністю представників сторін.

24.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

24.07.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Компанія «Імпорт- Офіс» (поклажодавець) та відповідачем (зберігач) 31.07.2013р. було укладено договір зберігання № 99/ХР (договір - зберігання), згідно якого позивач передає, а відповідач приймає на зберігання протягом строку дії договору асортимент та кількість товарів відповідно до актів приймання-передачі (далі - майно), загальною вартістю сум. Вказаних у актах приймання-передачі, що оформлюється сторонами протягом строку дії договору.

ТОВ «Компанія «Імпорт - Офіс» за актом приймання-передачі № ІО 000093071 від 31.07.2013р. передала на зберігання відповідачу майно на загальну суму 48 868,06 грн.

Пунктом 2.1.4 договору визначено, що відповідач зобов'язується повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою останнього, але не пізніше 3-х календарних дні з дня одержання такої вимоги. Якщо Зберігач письмово не повідомив поклажодавця про зміну своєї адерси, то вважається, що зберігач отримав вимогу про повернення майна за умови надіслання такої вимоги за адресою зберігача, вказаною у договорі.

15.05.2014р. ТОВ «Компанія «Імпорт - Офіс» направило відповідачу, письмову вимогу про повернення майна відповідно від 13.05.2014 № 235, проте відповідач отримане на зберігання майно не повернув.

Пунктом 4.2 договору визначено, що зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, яке передане на зберігання, або його частини, зберігач повинен відшкодувати поклажодавцеві всі пов'язані з цим збитки у розмірі 100% від вартості втраченого (нестачі) або пошкодженого майна. Сума збитків вираховується із вартості втраченого (нестачі) або пошкодженого майна, відповідно до підписаного акту приймання-передачі.

ТОВ «Компанія «Імпорт- Офіс» за договором відступлення права вимоги № 30/12/14 від 30.12.2014р. відступила ТОВ «Імпорт- Офіс - Україна» (позивач) право вимоги щодо повернення майна, яке передане на зберігання та відшкодування збитків у розмірі 100% у випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, яке передане на зберігання на суму 48 868,06 грн.

30.12.2014р. ТОВ «Компанія «Імпорт-Офіс» направляла на адресу відповідача повідомлення № 379 про відступлення права вимоги за договором № 99/ХР від 31.07.2013р. та повторно 21.01.2015р. № 3.

Позивач, як новий вигодо набувач за договором зберігання, направляв на адресу відповідача вимогу від 21.01.2015р., в якій просив повернути майно, передане відповідачу на зберігання або сплатити його вартість, що становить 48 868,06 грн., проте відповідач на такі вимоги позивача не відреагував, майно не повернув, кошти за нього не сплатив.

Внаслідок того, що відповідач не не повернув майно передане йому на зберігання а також не відшкодував його вартість, у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48 868,06 грн. та 1827,00 грн. - судового збору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором зберігання.

Відповідно до ст.936 ЦК України за договором зберігання, одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 949 ЦК України, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Статтею 950 ЦК України визначено, що за втрату (нестачу)або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по оплаті за надані позивачем послуги доведена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесконсалтинг» (03150, м. Київ, вул. Горького 158, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт - Офіс Україна» (03680, м. Київ, вул. Червонопрапорна 34-В, ) 48 868 (сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 06 коп. - вартості неповернутого майна за договором зберігання, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 31.07.2015р. )

Суддя В.І.Мельник