ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" серпня 2015 р. Справа № 918/715/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк"

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення в сумі 17 586 221,56 грн.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: Миронюк Є.В., дов. від 22.04.2015 року

від відповідача: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення в сумі 17 586 221,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

29.05.2008 року між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено кредитний договір № 608/08 (кредитний договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 2 500 000,00 грн., на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 28.05.2009 року та сплатити проценти, встановлені цим договором.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належними чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 17 586 221,56 грн., з яких: 2 500 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4 166 299,09 грн. - заборгованість за відсотками, 2 937 246,65 грн. - заборгованість по пені за кредитом, 1 872 838,71 грн. - інфляційні за кредитом, 2 878 296,41 грн. - пеня по відсотках, 2 364 195,01 грн. - інфляційні за відсотками, 455 072, 03 грн. - 3% річних за кредитом та 412 273,66 грн. - 3% річних за процентами.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 536, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 612, 624, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України тощо.

Ухвалою суду від 30.06.2015 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 13.07.2015 року.

Ухвалою суду від 13.07.2015 року розгляд справи відкладено на 03.08.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність копій документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2008 року між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено кредитний договір № 608/08 (договір), за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 2 500 000,00 грн., на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором (п. 2.1. договору).

За п. 2.2. договору кінцевий строк повернення кредиту - не пізніше 28.05.2009 року. Повернення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами відповідно до такого графіку:

- 250 000,00 грн. - не пізніше 01.11.2008 року;

- 2 250 000,00 грн. - не пізніше 28.05.2009 року.

Кредит надається для такого цільового призначення - на поточну (виробничі потреби) діяльність (п. 2.3. договору).

Пунктами 6.1., 6.5. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь - яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору кредит надається банком позичальнику шляхом оплати протягом дії цього договору розрахункових документів (платіжних доручень) позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № НОМЕР_2, відкритого банком у філії "Відділення Промінвестбанку в м. Рівне", код банку 333335, на рахунки контрагентів позичальника, відповідно до цільового призначення кредиту.

Як встановлено судом із наявних матеріалів справи, позивачем надано відповідачу кредит в сумі 2 500 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 28.05.2008 року на суму 500 000,00 грн., № 2 від 29.05.2008 року на суму 800 000,00 грн., № 3 від 29.05.2008 року на суму 800 000,00 грн., № 4 від 29.05.2008 року на суму 400 000,00 грн., довідкою про результати перевірки цільового використання кредиту від 19.08.2008 року.

Однак відповідач своїх зобов'язань зі своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 2 500 000,00 грн.

Крім того, п.п. 3.2.-3.5. договору передбачено, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 20% річних. Нарахування процентів по договору починається з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт /факт", виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по передостанній робочий день місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по передостанній робочий день поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 22. цього договору. Проценти сплачуються позичальником щомісячно в день їх нарахування з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_3 у філії "Відділення Промінвестбанку в м. Рівне", код банку 333335 (або з будь - яких інших поточних рахунків позичальника), на рахунок № НОМЕР_3, відкритий у філії "Відділення Промінвестбанку в м. Рівне", код банку 333335. Проценти за грудень місяць нараховуються банком в останній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня місяця та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця. У випадку порушення позичальником встановленого п. 2.2. цього договору строку погашення одержаного кредиту, позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи з процентної ставки у розмірі 25% річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно з п. 3.3., 3.4. цього договору.

Позичальник свої зобов'язання зі сплати процентів виконав частково, сплативши у період з травня по серпень 2008 року 86 746,39 грн. Заборгованість за процентами складає 4 166 299,09 грн.

Відповідно до чач. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6 666 299,09 грн., з яких: 2 500 000, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 4 166 299,09 грн. - заборгованість за процентами.

Крім того, за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів позивач нарахував позичальнику пеню в розмірі 2 937 246,65 грн. та 2 878 296,41 грн. відповідно.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Право позивача на нарахування пені передбачене п. 5.3. договору, за яким за несвоєчасне повернення сум кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та /або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчисляється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Пунктом 3.6. договору сторонами погоджено, що у випадку, якщо банком застосована до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно, та сплачується позичальником у порядку, передбаченому п. 3.4. договору для нарахування та сплати процентів, на рахунок, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття.

Перевіривши розрахунок пені, беручи до уваги строк її нарахування, погоджений сторонами у п. 3.6. договору, а також суму заборгованості по процентам, надану банком, та по кредиту, встановлену графіком погашення, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 5 815 543,06 грн., з яких: 2 937 246,65 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 2 878 296,41 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Також позивачем нараховано 1 872 838,71 грн. інфляційних по кредиту, 2 364 195,01 грн. інфляційних по відсотках, 455 072, 03 грн. 3% річних за кредитом, 412 273,66 грн. 3% річних за процентами.

Позичальник у випадку прострочення ним виконання зобов'язання по поверненню банку сум кредиту та /або процентів за неправомірне користування кредитом зобов'язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу (п. 5.2. договору).

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних, нарахованих по кредиту та процентах, встановив, що їхній розмір складає: 1 872 838,71 грн. інфляційних за кредитом, 2 364 195,01 грн. інфляційних за процентами, 455 072,03 грн. 3% річних за кредитом та 412 273,66 грн. 3% річних за процентами, отже останні підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

У п. 6.8. договору сторони погодили, що всі спори між сторонами при недосягненні згоди шляхом переговорів передаються на вирішення господарського суду. При цьому строк, у межах якого банк може звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (позовна давність), встановлюється тривалістю у 10 років.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, м. Рівне, 33004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (провул. Шевченка, 12, м. Київ, 01001, ) 2 500 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 4 166 299,09 грн. заборгованості за відсотками, 2 937 246,65 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 872 838,71 грн. інфляційних за кредитом, 2 878 296,41 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 2 364 195,01 грн. інфляційних за процентами, 455 072, 03 грн. 3% річних за кредитом, 412 273,66 грн. 3% річних за процентами та 73 080,00 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 03.08.2015 року.

Суддя Андрійчук О.В.