РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/13155/15

За позовом: приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями, страхова компанія "К'Ю БІ І УКРАЇНА";

до: товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА ГАРАНТ";

про: стягнення 9.587,07 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Кищук А.В. - за довіреністю від 20.08.2014 № б/н;

відповідача: Ліповуз Д.І. - за довіреністю від 02.01.2015 № 01/340-55.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями, страхова компанія "К'Ю БІ І УКРАЇНА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА ГАРАНТ" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 9.587,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно пошкодження транспортному засобу, який застрахований позивачем та відшкодовано останнім шкоду на користь страхувальника. Таким чином, до позивача перейшло права вимоги від відповідача сплати страхового відшкодування, яке було виплачено страхувальникові за договором добровільного страхування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 прийнято позовну заяву приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями, страхова компанія "К'Ю БІ І УКРАЇНА" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13155/15.

В судовому засіданні 20.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення уповноважених представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями, страхова компанія "К'Ю БІ І УКРАЇНА", як страховиком, (далі - позивач) та гр. Кравченком Є.О. (далі - страхувальником) 06.09.2013 укладено договір страхування автотранспорту № CAS0021353 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "KIA SPORTAGE" із державним знаком АА7700МХ (далі - застрахований автомобіль).

19.12.2013 у місті Києві на перехресті вул. Кайсарова - вул. Каменярів у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "LEXUS LS 460" із державним знаком АА1973НТ під керуванням гр. Франко О.А.

Факт ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9321946.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.01.2014 у справі № 760/2/14-п (№ 3-63/14) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм Франко О.А. у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Транспортний засіб - "LEXUS LS 460" із державним знаком АА1973НТ, яким керувала винна у настанні ДТП особа, зазначений у Страховому полісі серії АС/3740675 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір обов'язкового страхування). Страховиком за Договором обов'язкового страхування є товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА ГАРАНТ" (далі - відповідач).

Як стверджує позивач, на підставі страхових актів від 21.01.2014 № , від 10.02.2014 № , звіту про оцінку матеріального збитку від 21.12.2013 № 129-12-13 та рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЦИКЛОН", платіжними дорученнями від 21.01.2014 № 000028339 та від 11.02.2014 № 000028770 перерахував на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЦИКЛОН" страхове відшкодування в сумі 35.350,56 грн.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, надіслав відповідачеві регресну вимогу від 16.06.2014 № R/L16429, згідно з якою просив відповідача відшкодувати завдану шкоду в сумі 35.350,56 грн.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування. Як вказує позивач, відповідачем вимога від 16.06.2014 № R/L16429 задоволена частково, страхове відшкодування на користь позивача виплачено лише в сумі 25.763,49 грн. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 9.587,07 грн.

З доданих відповідачем до відзиву на позов копій документів, зокрема, звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику застрахованого автомобілю від 27.08.2014 № 8856 вбачається наступне.

Відповідач, на підставі вимоги позивача від 16.06.2014 № R/L16429 про відшкодування збитків в порядку регресу щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.12.2013 у місті Києві на перехресті вул. Кайсарова - вул. Каменярів у м. Києві за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "LEXUS LS 460" із державним знаком АА1973НТ з метою визначення розміру завданих збитків щодо виплати страхового відшкодування звернувся з заявою до оцінювача товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТУМ-АВЕ" Стрілець А.В. В результаті проведеного дослідження аварійним комісаром складено звіт від 27.08.2014 № 8856, відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого власнику застрахованого автомобіля з урахуванням фізичного зносу запчастин становить 26.263,48 грн. В подальшому відповідачем здійснена виплата страхового відшкодування в порядку регресу за вирахуванням франшизи, встановленої в полісі АС/3740675, в розмірі 25.763,49 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, позовна вимога приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями, страхова компанія "К'Ю БІ І УКРАЇНА" про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 9.587,07 грн задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем виконані зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3740675 та здійснено виплату суми страхового відшкодування позивачу стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.12.2013 у місті Києві на перехресті вул. Кайсарова - вул. Каменярів у м. Києві за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "LEXUS LS 460" із державним знаком АА1973НТ

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 липня 2015 року

Cуддя С.В. Балац