ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. Справа № 925/940/15

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю прокурора Нестеренко О.Л.,

та представників сторін:

від позивача - Якушенко В.А. за довіреністю;

від відповідача - Бакум Р.М. за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", м. Черкаси, до Черкаського регіонального управління водних ресурсів у Черкаській області Дніпровського басейнового управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України, с.Свидівок, Черкаського району

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 287957 грн. 32 коп. боргу внаслідок перевищення договірної величини споживання електроенергії за червень місяць 2014 року по договору про постачання електричної енергії від 05.06.2002 № 1.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 5759,35 грн. витрат по сплаті судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з наступних мотивів:

Відповідно до Положення про Черкаське регіональне управління водних ресурсів № 184 від 09.04.2012, затвердженого наказом Держводагентсва, управління є державною бюджетною неприбутковою організацією і належить до сфери управління центрального орган) виконавчої влади у галузі розвитку водного господарства і меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів-Державного агентства водних ресурсів України.

Згідно п. 1.З. Положення про Черкаське регіональне управління водних ресурсів (далі-Черкаське РУВР; Управління), управління в межах своїх повноважень відповідно до чинного законодавства забезпечує на території Дніпра в акваторії Кременчуцького водосховища реалізацію державної політики розвитку водного господарства, експлуатацію водних об'єктів, гідротехнічних споруд.

Управління шляхом перекачування дренажних вод Кременчуцького водосховища, а також поверхневого стоку річок Тясмин, Вільшанка, Золотоношка здійснює захист 58 населених пунктів і 59 тис.та сільськогосподарських угідь. Для цього знаходяться на балансі управління 9 насосних станцій продуктивністю від 5 до 85 м/с, 50 км каналів і 88 км захисних дамб в Черкаській і Полтавській областях.

Посилаючись на значне збільшенням опадів у червні 2014 року відповідач стверджує, що відбулося підняття рівнів води до критичних відміток, що загрожувало підтопленням населених пунктів. Зокрема листом № 894/02/03.1-11 від 23.06.2014 року Черкаське обласне управління водних ресурсів звернулося до Черкаського РУВР з проханням утримувати рівні води у придамбовому каналі Будище-Свидівської насосної станції № 1 на відмітці 79,0-79,3 та у придамбовому каналі Будище-Свидівської насосної станції № 2 на відмітці 78,0-78,3 у зв'язку з надходженням скарг жителів села Свидівок Черкаського району про підтоплення через підняття рівнів води у каналах Будище-Свидівського захисного масиву.

Листом від 10.06.2014 до Черкаського РУВР звернулася Чигиринська районна державна адміністрація., про те, що протягом травня-червня 2014 року в районі випало і 112 мм. опадів при нормі 47 мм., а це є 240 % місячної норми і у зв'язку з цим виникла загроза підтоплення земельних ділянок жителів м. Чигирина, які звернулися з проханням врятувати від затоплення їхні землі, шляхом зниження води в р. Тясмин. Також були і інші звернення з метою забезпечити підтримання рівня води у зв'язку зі значною кількістю опадів та загрозою підтоплень. Багато жителів прилеглих сіл напряму звертались до керівників насосних станцій, шо знаходяться в зоні впливу, з вимогою понизити рівень води так як відбувається підтоплення їх садиб та будинків.

Для запобігання шкідливих наслідків, які могла завдати вода, Черкаське РУВР вимушено було посилити перекачування води насосними станціями, що в свою чергу викликало значне збільшення витрат електроенергії в червні 2014 року, порівняно з червнем місяцем попередніх років.

Згідно показників роботи насосних станцій по Черкаському управлінню водних ресурсів у червні 2014 року було перекачано 47831 тис.куб.м. води.

Посилаючись на ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України та п.1.2. Правил користування електричною енергією відповідач стверджує, що він не виконав зобов'язань за договором внаслідок форс-мажорних обставин.

Збільшення об'єму перекачаної води, на яку і було затрачено більша кількість електричної енергії ніж заплановано, відповідач пояснює тим, що в першу чергу перекачування здійснювалося задля попередження затопленню територій, що могло спричинити негативні явища в значних масштабах. Відповідач наголошує на тому, що Черкаське РУВР є державною організацією і перевищення споживання електричної енергії було вимушеним не через задоволення свого економічного інтересу (напр. виготовлення продукції і т.д.). а задля захисту територій та громадян від підтоплення та запобігання шкідливим наслідкам, які могли статися. Тобто збільшення об'ємів перекачаної води, а відповідно і збільшення витрат електроенергії пов'язано з ліквідацією наслідків, викликаних винятковими погодними умовами і непередбаченою ситуацією.

Так, як Черкаським РУВР, у зв'язку зі значним збільшенням опадів в червні 2014 року, для підтримання нормального рівня води, з метою запобігання затопленню населених пунктів, було витрачено більше електричної енергії ніж передбачалося, Черкаське РУВР звернулося з листом від 20.06.2014 року за № 459 до ПАТ «Черкасиобленерго» в якому повідомило про те, що в червні місяці у зв'язку зі специфікою роботи насосних станцій. яка напряму залежить від погодних умов і як наслідок неможливістю передбачити заздалегідь режим відкачки вод не скориговано договірну величину споживання електроенергії та гарантувало оплату фактично спожитої електроенергії в поточному місяці.

Відповідач вважає, що до 25 червня 2014 року ПАТ «Черкасиобленерго» мало розглянути та дати відповідь на лист. Не надавши відповіді на його лист № 459 від 20.06.2014 у встановлений строк, ПАТ «Черкасиобленрго» надіслало акт від 23.06.2014 про прийняття-передавання, рахунок на оплату фактично-спожитої електроенергії та рахунок-фактуру на суму 287967,32 грн. як штраф за понад договірну величину споживання електроенергії. Тобто, ПАТ «Черкасиобленерго» не дотримуючись порядку надання відповіді на звернення щодо перевищення ліміту та ще до закінчення розрахункового періоду застосувало санкцію. Акт про прийняття-передавання від 23.06.2014 був підписаний Черкаським РУВР 24.06.2015 і ще до закінчення розрахункового періоду, а саме 25 червня 2014 , сплатило вартість повного обсягу фактично спожитої електроенергії, а саме за 1132059 тис.кВт.год., що підтверджується рахунком-фактурою з відміткою казначейства про оплату.

Черкаське РУВР провадить свою діяльність в межах асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету і стаття на погашення штрафних санкцій Черкаського РУВР не передбачена. Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодекс) України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

На думку відповідача, ПАТ «Черкасиобленерго» не зафіксовано порушення Правил у вигляді понаднормового споживання відповідачем електроенергії, як це передбачено п.6.14 Правил користування електричною енергією. Доказом перевищення є належним чином оформлений акт. Так в акті за червень 2014 року підписаного 24.06.2014 не зазначено у графі «вартість» двократну вартість різниці між договірної та фактично використаною електроенергією, а окремого акту не складалося. Перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Черкаське регіональне управління водних ресурсів в запереченні не посилається на умови договору про постачання та користування електричною енергією укладеного між ВАТ "Черкасиобленерго" (даті - Постачальник) і Черкаським регіональним управлінням водних ресурсів (далі - Споживач), оскільки не має екземпляру договору. В позовній заяві ПАТ «Черкасиобленерго» неправомірно посилається на Договір укладений 05 червня 2002 року, оскільки у 2012 році був договір переукладений у відповідності до типового договору. Так, до Черкаського РУВР 20.09.2012 листом №5510/030106 ПАТ «Черкасиобленерго» надіслало проект Договору про постачання електричної енергії. Розглянувши даний проект Договору, на підставі ст. 181 ГК України, Черкаське РУВР повернуло підписані два примірники договору з протоколом розбіжностей від 05.10.2012.

Черкаським РУВР був складений протокол розбіжностей, оскільки запропоновані умови Договору за змістом не відповідали типовому договору про постачання електричної енергії, що є додатком Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28 Про затвердження Правил користування електричною енергією.

Листом № 6688/0310302 від 12.11.2012 ПАТ «Черкасиобленерго» надіслало «протокол розбіжностей по зауваженням стосовно договірної частини ДПЕ № 1». Такий вид узгодження протоколу розбіжностей не відповідає чинному законодавству і складений всупереч вимогам ст. 181 ГК України, про що Черкаським РУВР було повідомлено ПАТ «Черкасиобленерго» листом № 975 від 14.12.2012.

Відповідач вважає, що у відповідності до ч. 7 ст. 181 ГК України, оскільки ПАТ «Черкасиобленерго» одержало протокол розбіжностей і не передало у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції Черкаського РУВР вважає прийнятими і Договір про постачання електричної енергії № 1 разом з протоколом розбіжностей від 05.10.2012 вважає укладеним. Запропонований проект договору Черкаським РУВР був підписаний з протоколом розбіжностей і обидва примірники були відправлені до ПАТ «Черкасиобленерго» і екземпляр Черкаського РУВР повернуто не було, а тому посилання на будь-які умови договору - неможливе.

Згідно наказу Мінекономіки від 30.08.2006 №285 ПАТ «Черкасиобленерго» входить до переліку підприємств-монополістів.

ПАТ «Черкасиобленерго» зловживаючи монопольним становищем на ринку надання енергетичних послуг поставило державну організацію в положення, коли навіть без екземпляру договору в наявності, Черкаське РУВР підписує додатки до договору щодо встановлення лімітів споживання електроенергії, оскільки припинення постачання електроенергії на об'єктах управління, що працюють заради недопущення затоплення сільськогосподарських угідь та населених пунктів, може призвести до масштабних невідворотних наслідків.

Суд, вислухавши прокурора та представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

Між відкритим акціонерним товариством «Черкасиобленерго» та Черкаським регіональним управлінням водних ресурсів Дніпровського басейнового управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України (далі-Відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії за № 1 від 05.06.2002 року (далі-Договір) (а.с.10-14).

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Черкасиобленерго» від 15 серпня 2011 року найменування товариства було змінене на Публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Черкасиобленерго» (далі - Позивач).

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України (ГК України) відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Абоненти користується енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 277 ГК України).

За приписами п. 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ) основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін є договір про постачання електричної енергії.

З умовами п. 3.2.2 Договору у випадку споживання електроенергії понад кількість, узгоджену на кожний розрахунковий місяць в Додатку № 1, більш ніж на 2 %, Споживач сплачує Електропередавальній організації вартість електроенергії, витраченої понад обумовлений даним Договором обсяг електричної енергії згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору, Відповідачем було заявлено обсяг споживання електричної енергії на червень 2014 року у розмірі 700000 кВт/год.

Пунктом 4.4. ПКЕЕ встановлено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів електричної енергії.

Із дослідженого в судовому засіданні листа відповідача від 20.06.2014 №459 вбачається, що Черкаським РУВР не було скориговано договірну величину споживання, у червні місяці 2014 р.

Суд бере до уваги, що і у відзиві на позов відповідач по суті визнав факт перевищення договірної величини споживання електроенергії (а.с.28-33).

Посилання відповідача на п. 7 Порядку постачання електричної енергії споживачем (затверджений Постановою КМУ від 09.04.2002 №475) суд оцінює критично т.я. сам Порядок постачання електроенергії змінено постановою Кабміну від 16.06.2005 №473.

Доказів проте, що в червні 2014 року Відповідач у встановленому ПКЕЕ порядку звернувся до Позивача із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії, не надано, доказів попередньої оплати не подано. Фактично спожитої 1132059 кВт/год, електроенергії (що на 432059 кВт/год (287957,32 грн.) більше ніж визначено Договором, відповідач не оспорює та листом Відповідача від 18 05.2015 за №318/13 (а.с.23-24).

Статтею 27 Закону України (далі-ЗУ) "Про електроенергетику" встановлена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, правопорушенням в електроенергетиці є порушення відповідачем правил користування енергією.

За змістом пункту 13 Порядку постачання електричної енергії споживачам, споживачі у разі перевищення встановлених граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті 26 ЗУ "Про електроенергетику".

Згідно з ч. 6 ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику", споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Суд приходить до висновку, що обсяги споживання електроенергії за червень 2014 року відповідачем не дотримані, а коригування від величини споживання у встановленому порядку не проведені, що призвело до перевищення споживання електричної енергії, насідком чого має бути оплата в подвійному розмірі.

Суд бере до уваги, що листами від 25.06.2014 та від 13.05.2015 Позивачем на адресу Відповідача направлявся рахунок для оплати за понад договірну величину споживання електроенергії, спожиту у червні 2014 року на суму 287957,32 грн. (а.с.20-22).

На день подання позовної заяви до суду Відповідачем не виконанні взяті на себе зобов'язання згідно Договору та відповідно вищеназваний рахунок за понад договірну величину споживання електроенергії не оплачено.

Аналізуючи доводи відповідача, щодо наявності форс-мажорних обставин суд приходить до слідуючих висновків.

Ні ЦК України, ні ГК України не містять чіткого переліку обставин, які вважаються форс-мажорними.

Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» до функцій Торгово-промислової палати України віднесено, зокрема, засвідчення обставин форс-мажору.

Доказів наявності висновку Торгово-промислової палати України та самого висновку, відповідач суду не надав. Відтак, доводи відповідача про наявність форс-мажорних обставин не підтверджені належними і допустимими доказами, є безпідставними і неможуть бути покладені в основу судового рішення.

Перевіряючи доводи відповідача про наявність нових умов договору щодо розміру договірної величини споживання електроенергії внаслідок обміну протоколами розбіжностей суд приходить до такого.

Правила укладання господарських договорів закріплені у Главі 20 Господарського кодексу України (далі-ГК України), містять чіткий порядок внесення змін до укладених сторонами договорів, а при недосягненні ними згоди - на звернення до суду.

Зокрема, сторона, яка вважає за необхідне внести зміни до договору, має надіслати іншій стороні проект додаткової угоди чи проект договору (далі-проект договору).

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом із підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом 20 днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони, за винятком випадків, визначених чинним законодавством. Згода щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, чи сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Доказів внесення змін до договору №1 від 05.06.2002 у встановленому ГК України порядку сторони до суду не подали.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивач здійснив нарахування відповідачу за перевищення останнім договірної величини споживання електроенергії на суму 287957,32 грн. у відповідності із чинним договором від 05.06.2002.

Перевіряючи розрахунок вартості суми, яка підлягає стягненню за перевищення договірних величин споживання електроенергії із відповідача суд з'ясував наступне:

1) відповідно до замовлених обсягів споживання на 2014 рік (додаток № 1 до договору від 05.06.2002)

на червень місяць замовлено 700000 кВт год.

фактично спожито 1132059 кВт год.

перевищення 432059 кВт год.

2) відповідно до п. 6.17 ПКЕЕ розрахунок проводиться за середньозваженим тарифом:

червень 2014 року

спожито, кВт год. - 1132059

нараховано, грн. (без ПДВ) -754516,18

сер. взв. тариф, кВт год/грн. - 0,666499

Таким чином, вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягом становить: 287967,32 грн.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України (ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до положень ст.ст. 20, 173, 193 ГК України, господарські зобов'язання, включаючи договірні, повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом

Суд приходить до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, відповідач зобов'язаний сплатити за перевищення договірної величини споживання електроенергії 287957,32 грн.

Суд вважає, що правомірність підстав заявлених позовних вимог позивачем доведена повністю, належних доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 287957 грн. 32 коп.

У відповідності до приписів ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5759,35 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 287957 грн. 32 коп. за перевищення договірної величини споживання електроенергії та 5759 грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору із Черкаського регіонального управління водних ресурсів у Черкаській області Дніпровського басейнового управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України (код 05510154, вул. Дахнівська, 21/2, с. Свидівок, Черкаська область, 19622 (поштова адреса: вул. Ільїна, 332, м. Черкаси, 18005) на користь Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (код 22800735, вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18000).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному ГПК України після складення і підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено і

підписано 27.07.2015.

Суддя В.В.Єфіменко