ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Справа № 914/373/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- Мирутенка О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс», м.Дніпропетровськ №10572 від 28.04.2015р.

на рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015р.

у справі № 914/373/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м.Дніпропетровськ,

до відповідача: Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод", м.Стрий

про: стягнення 65638,28 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Дорошенко Б.М. - представник

від відповідача: Васьків І.В. - представник,

14.05.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» на рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 18.05.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 23.06.2015р.

У зв'язку з перебуванням судді Кравчук Н.М. у відпустці, розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року у склад колегії для розгляду вказаної справи замість судді Кравчук Н.М. введено - суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 23.06.2015р. розгляд справи відкладено до 21.07.2015р.

Зважаючи на перебування судді Якімець Г.Г. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №914/373/15 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

В судове засідання 21.07.2015р. з'явилися представники сторін, яким роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України та які надали суду усні пояснення.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 15 квітня 2015 року у справі №914/373/15 (суддя Запотічняк О.Д.) в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" про стягнення з Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" 65638,28грн. збитків відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки місцевим господарським судом прийнято його з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов повністю.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховано, що відповідач був поінформований про настання гарантійного випадку і про його виклик для проведення огляду вагонів, а також те, що умовами договору передбачено, що у випадку відсутності представника відповідача, обстеження може здійснюватися за участю експертів Торгово-промислової палати України, або іншого уповноваженого представника. Крім цього, апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ч.3 ст.678 ЦК України, вважаючи, що усунути дефекти бокових рам зобов'язаний не продавець - відповідач, а виробник-Амстед Рейл Компані Інк.,США

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу від 10.06.2015р. (вх. №01-04/3751/15 від 12.06.2015р.) та в судовому засіданні представник ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» спростовує доводи скаржника та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015р. у справі №914/373/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» збитків в розмірі 65638,28грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що саме такі витрати були понесені позивачем для придбання і заміни заборонених до використання бокових рам у вагонах, які були виготовлені відповідачем та який всупереч умовам договору не здійснив гарантійного обслуговування зазначених вагонів.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством "Стрийський вагоноремонтний завод" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (покупець) 24 квітня 2012 року укладено договір №СВРЗ-05-20-12-29/Ю за умовами якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити напіввагони чотиривісні моделі 12-9745 ТУ У 35.2-2-2004 виробництва Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" в кількості 20 одиниць.

Відповідно до п.2.2 договору із змінами внесеними додатковою угодою від 25.04.2012р. №1 до договору, сторони визначили, що товар поставляється на умовах вказаних в специфікаціях до договору. Поставка товару здійснюється як вантаж на своїх вісях у робочому стані із нанесенням восьмизначних сітьових номерів. Передача товару оформляється актами прийому-передачі в яких вказуються заводські номери вагонів. Датою поставки вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідно до додаткових угод до договору та специфікацій відповідач повинен був поставити позивачу напіввагони чотиривісні моделі 12-9745 ТУ У 35.2-2-2004 в кількості 70 шт.

Відповідно до п. 5.1 договору постачальник гарантує відповідність напіввагона чотиривісного моделі 12-9745 ТУ У 35.2-2-2004, що підтверджується сертифікатом відповідності.

На виконання умов договору відповідач поставив та передав у власність позивача напіввагони чотиривісні моделі 12-9745 виробництва Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" в кількості 20 одиниць, що підтверджується актами від 28.04.2012р. №304 та від 17.05.2012р. №305. Якість поставленого товару була підтверджена Сертифікатами якості №13 та №14 (а.с.18,21).

Відповідно до п.3 Актів приймання-передачі на піввагонів сторони підтвердили, що товар відповідає умовам договору і сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно п.5.5 договору відповідач, як постачальник зобов'язаний був забезпечити технічне приймання товару уповноваженим інспектором "Укрзалізниці". Як вбачається з актів форми ВУ-1 від 28.04.2012р. №13 та від 14.05.2012р. №14, напіввагони чотиривісні моделі 12-9745, які побудовані на виконання умов договору №СВРЗ-05-20-12-29/Ю в кількості 20 шт. були прийняті інспектором- приймальником (а.с. 110-114).

Відповідно до п.7.1 договору постачальник гарантує відповідність робіт по виготовленню напіввагона чотирьохвісного моделі 12-9745 технічним умовам ТУ У 35.2-2-2004 при дотриманні покупцем правил експлуатації вагонів викладених в Керівництві по експлуатації.

Відповідно до ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Згідно із ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно п. 7.2 договору постачальник зобов'язався протягом гарантійного терміну за свій рахунок усувати недоліки (в.т.ч. несправності та дифекти) напіввагонів, якщо не доведе, що вони виникли внаслідок порушення покупцем правил експлуатації і технічного обслуговування напіввагонів, протиправних дій третіх осіб.

На литі деталі візка а саме бокові рами було встановлено 5-ти річний гарантійний термін.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2014 р. начальником Головного управління вагонного господарства було надано телеграфну вказівку №ЦВ-22/154 в якій зазначалося, що 02.03.2014р. через злам бокової рами №031248 виробництва 2012 року Амстед Рейл Компані Інк., США, умовний номер " 6732", зійшов 22-й з голови поїзда №1619 вагон №67395277 та зіткнувся з вагонами пасажирського поїзда №310 сполученням Одеса-Сімферополь.

В доповнення до даної телеграфної вказівки, 04.03.2014р. першим заступником генерального директора Укрзалізниці було надано телеграфну вказівку №ЦЗ-1С-8/137 згідно якої було заборонено експлуатацію бокових рам, які увійшли у одну плавку з боковою рамою №031248, а вагони під якими експлуатуються вищезазначені бокові рами зобов'язано відчепити в ТОо-2 з кодом несправності " 902" (зупинка за вказівкою залізничної адміністрації.) НЗТ, В, ВЧДЕ, ВЧДЕР зобов'язано провести заміну бокових рам на бокові рами надані власником з обов'язковим проведенням неруйнівного контролю. Причиною проведення такої заміни стало те, що 02.03.2014р. через злам бокової рами №031248 виробництва 2012 року Амстед Рейл Компані Інк., США, умовний номер " 6732", зійшов 22-й з голови поїзда №1619 вагон №67395277 та зіткнувся з вагонами пасажирського поїзда №310 сполученням Одеса-Сімферополь. (а.с.22)

Таким чином керівництво Укрзалізниці з метою недопущення подібних випадків, припускаючи можливість виявлення браку і в інших бокових рамах з тієї ж плавки, зобов'язало зупинити експлуатацію вагонів на яких встановлені бокові рами, що увійшли в одну плавку з боковою рамою №031248. Зокрема, бокова рама №031248 входила в одну плавку із боковими рамами №№031217, 031246, 031236, встановленими на вагонах, поставлених відповідачем.

Позивач стверджує, що виявити брак литва бокових рам вагонів шляхом звичайного візуального огляду при передачі вагонів було неможливо, так як для виявлення таких дефектів використовується метод неруйнівного контролю на спеціальному обладнанні та вважає, що оскільки даний недолік виник в період гарантійних зобов'язань, постачальник за договором, яким є відповідач повинен усунути його за свій рахунок протягом 15 днів.

Відповідно до п.п.7.4,7.5 договору сторони погодили, що при виявленні невідповідностей в тому числі і прихованих, в гарантійний період експлуатації покупець зобов'язаний викликати телеграмою представника постачальника на протязі 3-х діб для виявлення невідповідностей. Постачальник в перший робочий день з дня отримання виклику зобов'язаний надати відповідь та направити свого представника, який май в 3-х денний термін по Україні, не враховуючи часу необхідного на проїзд прибути для участі в комісійному розслідуванні невідповідностей, які виникли у період гарантійного терміну. При неявленні представника постачальника у встановлений термін, обстеження здійснюється покупцем із залученням експертів Торгово-промислової палати України або іншого уповноваженого представника.

Відповідно до п. 7.7 договору, невідповідності, які виникли з вини постачальника в період гарантійного терміну експлуатації вагона, постачальник зобов'язаний усунути їх на протязі 15 робочих днів по Україні. Належним та достатнім доказом провини заводу виробника є рекламаційний акт форми ВУ-41М та претензія, складені у відповідності з діючими на залізничному транспорті правилами.

Отже для складання акту рекламації, який належним та достатнім доказом провини заводу виробника, повинна бути дотримана процедура передбачена наведеними положеннями договору.

В позовній заяві позивач стверджує, що телеграмою від 06.03.2014р. та листами від 06.03.2014р. і 07.03.2014р. направленими на електронну пошту повідомив відповідача як постачальника про настання гарантійних випадків по бокових рамах №№031217, 031246, 031236, однак відповідач жодним чином не відреагував.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази скерування на адресу відповідача телеграми про виклик представника для виявлення невідповідностей. При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість твердження позивача про те, що відповідач повідомлявся шляхом надіслання йому електронних листів, так як така форма інформування не передбачена умовами договору, а також позивачем не підтверджено надіслання електронних листів на дійсну електронну адресу відповідача.

При цьому підставою для здійснення виклику являються акти форми ВУ - 23, які оформлені 28.03.2014., 03.04.2014. та 17.03.2014., а отже, на дату написання листів №5048 від 06.03.2014., №5128 від 07.03.2014. у позивача підстави для виклику представника відповідача були відсутні.

Таким чином позивачем не надано суду належних доказів виклику представника постачальника для виявлення невідповідностей.

В силу положень договору (п.7.5), позивач, як покупець міг здійснити обстеження із залученням експертів Торгово-промислової палати України або іншого уповноваженого представника. Однак, як вбачається з актів рекламації (ас. 171-175) вони складені за участю працівників вагонного депо без участі представника постачальника чи представника Торгово-промислової палати України, як це передбачено умовами договору.

Окрім того в актах рекламації в графі "характер дефекта" зазначено "заборона експлуатації бокової рами згідно телеграфної вказівки від 04.03.2014р. №ЦЗ-1-С-8/137". В графі висновки комісії про причини винекнення дефектів, вказана або таж сама телеграфна вказівка, або ж зазначено, що раму потрібно замінити. Отже в актах рекламації долучених позивачем відсутні посилання на конкретні дифекти бокових рам №№031217, 031246, 031236. Суд також звертає увагу на те, що в актах рекламації, підприємством яке визнано винним зазначено - Амстед Рейл Компані Інк., США.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що бокові рами №№031217, 031246, 031236, які були встановлені в процесі виготовлення на вагони №№60415122,60415684,60415932, мали брак литва, так як причиною зупинки їх експлуатації була вказівка адміністрації яка грунтувалась на припущеннях можливості існування в даних бокових рамах браку литва, однак такі припущення не були підтверджені у встановленому договором порядку.

Відповідно до умов п. 7.10 Договору, зобов'язання постачальника по гарантії не розповсюджуються, відносно яких визначено, що невідповідність відбулася не з його вини. В такому випадку невідповідність усувається за рахунок покупця.

При цьому, місцевий господарський суд вірно зазначив про те, що позивачем не доведено розміру збитків, оскільки до суми позову включено вартість матеріалів та робіт, не пов'язаних з заміною бокових рам.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки господарського суду Львівської області про безпідставність вимог позивача, у зв'язку з чим правомірно відмовлено в задоволенні позову.

Безпідставними вважає суд апеляційної інстанції твердження апелянта про те, що судом першої інстанції порушено положення ч.3 ст.678 ЦК України, зважаючи на наступне. Згідно зазначеної норми, якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. Суд апеляційної інстанції не заперечує права позивача звертатися з вимогою про відшкодування збитків саме до відповідача, як виробника напіввагонів, однак зважаючи на недоведеність факту браку чи неналежної якості виготовлених відповідачем вагонів, такі вимоги є безпідставними. При цьому слід зазначити, що суд першої інстанції лише констатував той факт, що виробником бокових рам, які використовувалися при виготовлені напіввагонів було підприємство Амстед Рейл Компані Інк., США, яке в актах рекламації визначено, як винне підприємство (а.с.171-175).

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року у справі №914/373/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 27.07.2015р.