КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" серпня 2015 р. Справа № 910/199/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Майданевича А.Г.

при секретарі : Богатчук К.І.

за участю представників :

від позивача: Щиголь Є.В.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: Балтуцька О.М.

від третьої особи 2: не з'явився

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 по справі №910/199/13

за позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"

до Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", що здійснює

керівництво простим товариством утвореним за Договором № 10

від 18.12.2007

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd";

2) Державного підприємства завод "Арсенал"

про стягнення 3080300,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 скасовано рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2013 по справі №910/199/13. Прийнято нове рішення по справі, яким позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" на користь Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" заборгованість по сплаті земельного податку в розмірі 2468568,76 грн. та пеню в розмірі 611731,65 грн.

Стягнуто з Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" на користь Казеного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" 61606,01 грн. - судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнуто з Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" на користь Казеного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" 30803,00 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

22 травня 2015 року до Київського апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 по справі №910/199/13 за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи вимоги вищезазначеної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 по справі №910/23812/14, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015, яким визнано недійсними додаткову угоду №5 від 18.04.2011 до договору №И/84-330-08 від 30.09.2008 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, укладену між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Тор" та додаткову угоду №6 від 21.05.2012 до договору №И/84-330-08 від 30.09.2008 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, укладену між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Тор".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 заяву ТОВ "Скайнет Ltd" про перегляд справи за нововиявленими прийнято до провадження та призначено до розгляду 04.08.2015.

29 липня 2015 року, через відділ документального забезпечення суду, від представника позивача надішли пояснення по справі.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду справи № 910/199/13 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015, колегією суддів в вищезазначеному складі, прийнято до свого провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 по справі №910/199/13.

03 серпня 2015, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, від ТОВ "Скайнет Ltd" надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Тор".

В судове засідання 04.08.2015 з'явились представники позивача та третьої особи 1.

Представники відповідача та третьої особи 2 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники відповідача та третьої особи 2 повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача та третьої особи.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в заяві та просив скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в заяві, та просив залишити без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 1, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

18.12.2007 між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" укладено договір простого товариства (спільної діяльності) №10 (надалі - договір простого товариства).

Відповідно до пункту 1.1. договору простого товариства учасники за цим договором зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить учасникам на відповідних правах, спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення спільних цілей у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації озброєння, військової техніки, військової зброї, а також здійснення господарської діяльності в інших напрямах та видах, не заборонених законодавством України.

30 вересня 2008 року між Державним підприємством завод "Арсенал" та договором простого товариства (спільної діяльності) №10 від 18.12.2007 укладено договір №И/84-330-08 на відшкодування витрат по сплаті податку на землю, за земельні ділянка на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які належать ДП завод «Арсенал» на праві господарського відання та передані НВО «Арсенал»на підставі договору простого товариства (спільної діяльності) №10.

Відповідно до розділу 3 Договору № И/84-330-08 від 30.09.2008, сума відшкодування податку на землю визначається на підставі Закону України "Про плату за землю" та інших нормативно-правових актів, з урахуванням щорічної індексації плати за землю, згідно з кадастровим номером та нормативною грошовою оцінкою 1 м2 земельної ділянки. Розрахунок витрат ДП завод "Арсенал" по сплаті податку на землю здійснюється з урахуванням площ приміщень нерухомого майна та пропорційно відношення площі переданого нерухомого майна до загальної площі будівлі, який є невід'ємною частиною даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2009 №525-р "Про перейменування казенного підприємства "Центральне конструкторське бюро "Арсенал" та реорганізацію державного підприємства завод "Арсенал" і державного науково-дослідного підприємства "Український технологічний центр оптичного приладобудування" реорганізовано Державне підприємство завод "Арсенал" шляхом приєднання до Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал".

На виконання зазначеного розпорядження Національним космічним агентством України 28.05.2009 видано наказ №141 "Про реорганізацію ДП завод "Арсенал", відповідно до пункту 2 якого припинено діяльність Державного підприємства завод "Арсенал".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Згідно з частинами 1, 3 статті 59 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації: за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб-засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбаченим цим Кодексом, - за рішенням суду. У разі приєднання одного або декількох суб'єктів до іншого суб'єкта господарювання до останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання.

Відповідно до Передавального акту від 16.11.2009, затвердженого наказом Національного космічного агентства України №376 від 18.11.2009 все майно, права та обов'язки Державного підприємства завод "Арсенал" передано КП СПБ "Арсенал".

Згідно з пунктом 2 вказаного акту комісія передала, а КП СПБ "Арсенал" прийняло все майно, права та обов'язки об'єкта приєднання - заводу "Арсенал", згідно з даними результатів інвентаризації станом на 01.06.2009 та балансу заводу станом на 01.10.2009.

24 листопада 2009 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи - Державного підприємства завод "Арсенал" (номер запису 3000830).

Як вбачається з матеріалів справи, додатковою угодою №5 від 18.04.2011 до договору №И/84-330-08 від 30.09.2008 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, укладеною між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Тор" замінено Державне підприємством завод "Арсенал" на правонаступника - Казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал".

Також, додатковою угодою №6 від 21.05.2012 до договору №И/84-330-08 від 30.09.2008 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, укладеною між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Тор" сторони погодили, що додаткова угода №5 від 18.04.2011 втратила чинність з 01.03.2012.

Як вбачається з матеріалів, 24.03.2011 Київським апеляційним адміністративним судом по справі №2а-6913/09/2670 задоволено позов Первинної профспілкової організації ДП завод "Арсенал" до Кабінету Міністрів України, Національного космічного агентства України, за участю третьої особи КП СПБ "Арсенал". Визнано незаконним та скасовано положення пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України №525-р від 10.04.2009 "Про перейменування казенного підприємства "Центральне конструкторське бюро "Арсенал" та реорганізацію державного підприємства завод "Арсенал" і державного науково-дослідного підприємства "Український технологічний центр оптичного приладобудування", в частині "Реорганізувати державне підприємство завод "Арсенал" шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал", визнано незаконними та скасовано Наказ Національного космічного агентства України №141 від 28.05.2009 "Про реорганізацію ДП завод "Арсенал". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.07.2012 вказана постанова залишена без змін.

З вищезазначеного вбачається, що КП СПБ "Арсенал" з 24.11.2009, як правонаступник ДП завод "Арсенал", належним чином виконувало свої зобов'язання за ним, зокрема сплачувало податок на землю за земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які належать ДП завод «Арсенал» на праві господарського відання та передані НВО «Арсенал»на підставі договору простого товариства (спільної діяльності) №10.

Як зазначалося вище, постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду від 15.01.2014, позовні вимоги Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" на користь Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" заборгованість по сплаті земельного податку в розмірі 2468568,76 грн. та пеню в розмірі 611731,65 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2014 по справі 910/199/13, на стадії виконавчого провадження, затверджено мирову угоду укладену між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором про спільну діяльність №10 від 18.12.2007.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про перегляд вищезазначеної постанови, Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 по справі №910/23812/14, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015, яким визнано недійсними додаткову угоду №5 від 18.04.2011 до договору №И/84-330-08 від 30.09.2008 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, укладену між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Тор" та додаткову угоду №6 від 21.05.2012 до договору №И/84-330-08 від 30.09.2008 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, укладену між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та Договором №10 Простого товариства (спільної діяльності) між Державним підприємством завод "Арсенал", Корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайнет LTD", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Тор".

Підставою визнання недійсними зазначених додаткових угод є відсутність у КП СПБ "Арсенал" статусу правонаступника за договором № И/84-330-08 від 30.09.2008, а відтак, як стверджує заявник, у нього відсутній обов'язок оплачувати КП СПБ "Арсенал" отримані послуги, оскільки останній не є стороною зазначеного договору.

Пунктом 8.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" визначено, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п.8.6 постанови Пленуму №17 від 26.12.2011 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В той же час, прийняття заяви (подання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності чи відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставини, заявник посилається на частину 1 статті 236 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Разом з тим, частиною 3 статті 207 ГК України визначено, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

Разом з тим, якщо за правочином, визнаним недійсним, права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, то наслідки у вигляді реституції застосовані бути не можуть, адже за приписами частини 2 статті 236 ЦК України можливість настання таких прав та обов'язків у майбутньому припиняються.

Вказану правову позицію викладено у пункті 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Також, колегія суддів звертає увагу, що, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В той же час, факт недійсності додаткової угоди до договору в даній справі не спростовує висновків суду, покладених в основу судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що факт недійсності додаткових угод до договору у даній справі не підпадає під ознаки нововиявлених обставин, оскільки такі не існували на момент розгляду даної справи господарським судом, а виникли пізніше. Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів відмовила в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" про залучення до участі по справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Нова Тор", в зв'язку з відмовою в задоволенні заяви про перегляд постанови апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 5 статті 114 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення приймається, зокрема, ухвала - у разі залишення рішення, ухвали, постанови без змін.

Судові витрати, відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 44, 49, 86, 96, 99, 101-103, 105, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Товариству з обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd" відмовити у задоволенні заяви про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 по справі №910/199/13 за нововиявленими обставинами.

2.Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 по справі №910/199/13 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/199/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

А.Г. Майданевич