ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"27" липня 2015 р. Справа № 922/4036/15

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України»

до Філії «Охтирський сиркомбінат» Приватного підприємства «Рось»

про стягнення 84496,19 грн.

встановив:

13.07.2015 р. Державне підприємство «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Філії «Охтирський сиркомбінат» Приватного підприємства «Рось» про стягнення 84496,19 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2015 р. у справі № 922/4036/15 зазначену вище позовну заяву з доданими документами було передано за територіальною підсудністю до господарського суду Київської області (вх. № 3296/15 від 23.07.2015 р.).

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви, заявляючи вимогу про стягнення вищезазначеної заборгованості, позивачем до позову фактично включені вимоги про стягнення заборгованості за договорами на закупівлю сільськогосподарської продукції № 6 від 01.01.2013 р., б/н від 01.01.2013 р. та № 9 від 01.01.2014 р., а також за договором оренди майна б/н від 01.01.2013 р., які були укладені між позивачем та відповідачем.

Таким чином, позов обґрунтований невиконанням зобов'язань за трьома договорами на закупівлю сільськогосподарської продукції № 6 від 01.01.2013 р., б/н від 01.01.2013 р. та № 9 від 01.01.2014 р. та за договором оренди майна б/н від 01.01.2013 р.

Отже, позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення одночасно заборгованості за чотирма різними договорами, які не пов'язані підставами виникнення та поданими доказами. Таким чином, позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову. Дані матеріально-правові вимоги (предмет позову) можуть виникати при порушенні прав та невиконанні обов'язків, що випливають з домовленості між сторонами, тобто з договору.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 Господарського процесуального кодексу України та пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із позовної заяви, підставами виникнення вимог заявника за даним позовом є факти порушення умов правочинів іншою стороною за договорами, які випливають зі змісту наступних договорів - № 6 від 01.01.2013 р., б/н від 01.01.2013 р. та № 9 від 01.01.2014 р. та за договором оренди майна б/н від 01.01.2013 р., доданих до позовної заяви та зазначених у її змісті.

Оскільки факт порушення умов кожного з договорів є окремою підставою позову, то предметом позову даної позовної заяви є об'єднані вимоги, що виникають з різних підстав, що порушує вимоги ч. 1 ст. 58 ГПК України, якою передбачена можливість об'єднання кількох вимог в одній позовній заяві, якщо вони зв'язані між собою однією підставою виникнення або поданими доказами.

Поряд з цим, сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки заявлені вимоги щодо стягнення боргу не пов'язані підставою їх виникнення, так як виникли з різних договорів. Також при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов визначених у договорі та щодо допущених порушень вимог закону кожного договору окремо, тобто суду необхідно в межах одного провадження фактично вирішити кілька окремих, не пов'язаних між собою спорів, та надавати окрему юридичну оцінку доказам по кожному договору окремо.

Таким чином, зазначені в позові вимоги не пов'язані підставою їх виникнення (виникли з різних договорів, а саме - 3-х договорів на закупівлю сільськогосподарської продукції та договору оренди майна) та не пов'язані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання кожного договору є різними, а відтак ст. 58 ГПК України в даному випадку не може бути застосована.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За таких обставин, позовна заява з вказаної підстави підлягає поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Крім того, звертається увага заявника на те, що до позовної заяви ДП «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» № 186/05 від 15.05.2015 р. (вх. № 3296/15 від 23.07.2015 р.) додано платіжне доручення № 3230 від 15.05.2015 р. про сплату судового збору на суму 1827,00 грн., оплаченого за реквізитами: отримувач: ГУ ДКСУ у Дзержинському р-ні м. Харков, код: 37999654, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області, рахунок: 3003, код банку: 851011, призначення платежу: судовий збір за позовом ДП «ДГ «Червона Хвиля», Г/суд Харк. обл., .

Оплата ж судового збору при поданні позовної заяви до господарського суду Київської області сплачується за такими реквізитами: отримувач: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (ГУ ДКСУ у Київській області), , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (ГУ ДКСУ у Київській області), рахунок: 3001, код банку отримувача (МФО): 821018, призначення платежу: 22030001, судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050, символ звітності 206, згідно пункту … (вказати пункт статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

У відповідності з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, платіжне доручення № 3230 від 15.05.2015 р. в подальшому, при зверненні до господарського суду Київської області, не буде вважатися документом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно з п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 р. № 7 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» № 186/05 від 15.05.2015 р. (вх. № 3296/15 від 23.07.2015 р.) повернути без розгляду.

2. Повернути Державному підприємству «Дослідне господарство «Червона Хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» з Державного бюджету України 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення від № 3230 від 15.05.2015 р.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 134 арк. - позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна