ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р.Справа № 916/1429/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: Шевченко В.В.

судді: Діброва Г.І., Гладишева Т.Я.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»: не з'явився

від ТОВ «Совагро»: не з'явився

від ТОВ «Агро-ІВ»: Селіванов С.А. - за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ІВ"

на рішення господарського суду Одеської області

від 25 травня 2015 року

у справі № 916/1429/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-ТАЙС"

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ІВ"

про стягнення 16.669 грн. 40 коп.

Склад колегії суддів змінений згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30.07.2015 р.

В С Т А Н О В И Л А:

02.04.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-ТАЙС" (далі позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" (далі ТОВ «Совагро») та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ІВ" (далі відповідач, ТОВ «Агро-ІВ») про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Совагро» та ТОВ «Агро-ІВ» 669 грн. 40 коп.

Позов мотивовано тим, що 07.10.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" (далі ТОВ «Тридента Агро») та ТОВ "Агро-ІВ" укладено договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 117-10-08П (далі договір купівлі-продажу), за умовами якого ТОВ "Тридента Агро" зобов'язався поставити ТОВ «Агро-ІВ» товар, а саме - засоби захисту рослин, а останній зобов'язався прийняти та оплатити його вартість у розмірі 100% від вартості товару в строк до 15.10.2008 р.

ТОВ «Тридента Агро» свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконало у повному обсязі та поставило ТОВ "АГРО-ІВ" товар на загальну суму 16.500 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-ПО00541 від 07.10.2008р. на суму 16.500 грн., яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печаткою ТОВ "АГРО-ІВ", а також довіреністю ТОВ "АГРО-ІВ" на отримання товарно-матеріальних цінностей № 893523 від 07.10.2008 р.

Однак, ТОВ «Агро-ІВ» не виконав свої зобов'язання за договором купівлі-продажу щодо своєчасної на повної оплати отриманого товару у строк до 15.10.2008 р., внаслідок чого має борг по його оплаті у сумі 16.500 грн.

26.01.2011 р. між ТОВ "Тридента Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія" (далі Юридична компанія) було укладено договір № НЮК-31-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (далі договір від 26.01.2011 р.), за умовами якого ТОВ «Тридента Агро» відступила Юридичній компанії право вимоги виконання ТОВ "АГРО-ІВ" зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих ТОВ "Тридента Агро на підставі договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.10.2008 р.

26.01.2011 р. на виконання умов вищенаведеного договору, на підставі акту прийому-передачі документів ТОВ "Тридента Агро" передало, а Юридична компанія прийняла пакет документів.

09.02.2011 р. ТОВ "АГРО-ІВ" було надіслано повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, до якого додано копію договору відступлення прав вимоги № НЮК-31-ТА від 26.01.2011 р. та копію акт прийому-передачі від 26.01.2011 р.

02.07.2012 р. між Юридичною компанією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», позивач) було укладено договір про заміну кредитора у зобов'язанні № 401/07-12, за умовами якого юридична компанія відступила Новому кредитору - позивачеві право вимоги виконання ТОВ "АГРО-ІВ" зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих Юридичною компанією на підставі договору № 117-10-08П купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.10.2008 р. та згідно договору № НЮК-31-ТА від 26.01.2011 р. про заміну кредитора у зобов'язанні.

02.07.2012 р. на виконання умов вищенаведеного договору, на підставі акту прийому-передачі документів Юридична компанія передала, а ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" прийняло пакет документів, про що було повідомлено боржника - ТОВ "АГРО-ІВ" надісланим на його адресу повідомленням про заміну кредитора у зобов'язанні до якого додано копію договору відступлення прав вимоги № 401/07-12 від 02.07.2012 р. та копію акту прийому-передачі від 02.07.2012 р.

28.01.2014 р. між ТОВ "СОВАГРО" та ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Кредитор) було укладено договір поруки № 28-01-2014-4 (далі договір поруки), за умовами якого ТОВ «Совагро» поручилося перед позивачем за виконання обов'язку ТОВ "АГРО-ІВ" щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу від 07.10.2008 р. у сумі 16.669 грн. 40 коп.

17.02.2014 р. позивач направив на адресу ТОВ "СОВАГРО" претензію з вимогою щодо виконання умов договору поруки в триденний термін з моменту отримання вимоги.

24.02.2014 р. ТОВ "СОВАГРО" направив позивачеві лист відповідь на претензію, в якому повідомив про неможливість виконання зобов'язання за договором поруки, з підстав вкрай тяжкого фінансового стану.

Оскільки, ані ТОВ «Агро ІВ», ані ТОВ «Совагро» не виконали свої зобов'язання за договором купівлі-продажу щодо своєчасної на повної оплати отриманого товару у сумі 16.669 грн. 40 коп., то ТОВ «Агро-ІВ», як боржник та ТОВ «Совагро», як поручитель повинні сплатити позивачеві в солідарному порядку 669 грн. 40 коп. боргу, а також відшкодувати позивачеві понесені судові витрати по справі на оплату судового збору.

Заявою від 05.05.2015 р. до початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з ТОВ «Агро-ІВ» та ТОВ «Совагро» в солідарному порядку 16.669 грн. 40 коп.

У відзиві ТОВ «Агро-ІВ» позовні вимоги ТОВ «Компанії «Ніко-Тайс» не визнавав та вважав їх безпідставними, посилаючись на те, що жодних господарських відносин між позивачем та ТОВ «Агро-ІВ» не здійснювалось, а тому вказана заборгованість у ТОВ «Агро-ІВ» не існує, внаслідок чого підстави для задоволення позову - відсутні. Крім того, ТОВ «Агро-ІВ» просить розглянути суд справу за відсутністю його представника.

ТОВ «Совагро» відзив на позов не надав та жодного разу в судове засідання не з'явився, внаслідок чого справа була розглянута місцевим судом за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2015 р. (суддя Цісельський О.В.) позов задоволено у повному обсязі та з ТОВ «Агро-Ів» та ТОВ «Совагро» в солідарному порядку на користь позивача стягнуто: 16669 грн. 40 коп. - боргу та 1827 грн. - понесених судових витрат по спарві на сплату судового збору за подання позову.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки ані ТОВ «Агро ІВ», ані ТОВ «Совагро» не виконали свої зобов'язання за договорами купівлі-продажу та поруки щодо своєчасної на повної оплати отриманого товару вартістю 16.669 грн. 40 коп., то вони повинні сплатити позивачеві в солідарному порядку названу грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати по справі на сплату судового збору в сумі 1827 грн. покладені місцевим судом на відповідачів.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро-ІВ» просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушеннями норм матеріального і процесуального права та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що, по-перше, на адресу ТОВ «Агро-ІВ» не надходила позовна заява з додатками, по-друге, жодних правовідносин між позивачем та ТОВ «Агро-ІВ» не існує. По-третє, скаржником виконано свої зобов'язання щодо оплати товару у повному обсязі у сумі 16500 грн., що підтверджується банківською випискою з особового рахунку останнього від 12.06.2009 р., у зв'язку чим станом на 26.01.2011 р. ТОВ «Тридента Агро» вже не мало дійсної вимоги з оплати боргу до ТОВ «Агро-ІВ» по договору купівлі-продажу від 07.10.2008 р., а тому не могло укласти договір про заміну кредитора у зобов'язанні з Юридичною компанією, внаслідок чого й подальша зміна кредитора є недійсною. Крім того, ТОВ «Тридента Агро» вже звертався до суду з відповідним позовом щодо стягнення саме спірної суми борги за спірним договором та в подальшому відмовився від позову та цю відмов було прийнято місцевим судом, що виключає можливість подальшого звернення з відповідними позовними вимогами до суду, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову - відсутні.

В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та ТОВ «Совагро» були своєчасно та належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, але не скористались своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи скаржника про те, що позивач не надіслав на його адресу копію позовної заяви та доданих до неї документів не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи є відповідні поштові квитанції, що свідчать про здійснення позивачем цих дій, а скаржник, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, не надав належних і допустимих доказів неотримання ним цієї кореспонденції. Крім того, скаржником до місцевого суду поданий відзив на позовну заяву про стягнення боргу, який міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів ухвалою від 03.04.2015 р. позов ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" прийнятий до провадження місцевого суду та розгляд справи призначений на 20.04.2015 р. о 12:20.

Ухвалою місцевого суду від 20.04.2015 р. розгляд справи відкладений на 07.09.2015 р. о 9:40.

Ухвалою суду першої інстанції від 07.07.2015 р. розгляд справи відкладений на 25.05.2015 р. о 10:40.

Як свідчать матеріали справи всі вищевказані судові ухвали були своєчасно отримані ТОВ «Агро-ІВ», але представник останнього жодного разу в судове засідання не з'явився, а лише 25.05.2015 р. судом був отриманий вищезазначений відзив останнього на позов ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" та в якому ТОВ «Агро-ІВ» стверджує, що він не має заборгованості перед позивачем та просить розглянути суд справу за відсутністю його представника (а.с. 65).

Також, всі вищевказані ухвали суду першої інстанції направлені на адресу поручителя ТОВ «Совагро» були повернути органами поштового зв'язку з позначкою «адресат вибув».

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставне, без будь-яких порушень процесуальних прав ТОВ «Совагро» та ТОВ «Агро-ІВ» 25.05.2015 р. розглянув справу за відсутністю представників останніх в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Скаржником до апеляційної скарги надані копії додаткових документів, а саме: рахунку № СФ-ПО00308 від 07.10.2008 р., рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2015 р., які на думку колегії суддів, підлягають поверненню скаржникові, оскільки такі документи вже містяться в матеріалах справи, а дублювання матеріалів справи є недоречним.

Також, до апеляційної скарги заявником додано копії додаткових документів, що відсутні в матеріалах справи, зокрема, банківська виписка від 12.06.2009 р., ухвали господарського суду Київської області від 15.07.2009 р. та від 01.10.2009 р. у справі № 5/157-09.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 ГПК України додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як свідчать матеріали справи розгляд справи відбувався судом першої інстанції з 03.04.2015 р. по 25.05.2015 р., тобто на протязі 1 місяця та 22 днів. При цьому, представник ТОВ «Агро-ІВ» тричі будучи належним чином та своєчасно повідомленим про день, час і місце розгляду справи місцевим судом жодного разу в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, тому, зазначений строк протягом 1 місяця та 22 днів, колегія суддів вважає цілком розумним та достатнім для надання можливості подання скаржником суду першої інстанції всіх необхідних, на його думку, додаткових доказів по справі, за умови існування такого бажання, у зв'язку з чим визнає, що надані скаржником до апеляційної скарги додаткові докази не були подані останнім до місцевого суду не з поважних причин, а внаслідок особистої недбалості, у зв'язку з чим підстави для їх залучення до матеріалів справи відсутні, а тому перегляд справи в апеляційному порядку здійснюється виключно на підставі доказів, що містяться в матеріалах згідно вимог ч. 1 ст. 101 ГПК України.

З вищенаведених підстав відхилено колегією суддів і клопотання представника відповідача про оголошення перерви у розгляді справи для надання йому можливості подачі до суду додаткових доказів, що підтверджують доводи апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції 07.10.2008 р. між ТОВ «Тридента Агро» та ТОВ "Агро-ІВ" був укладений договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №117-10-08П за умовами якого ТОВ "Тридента Агро" зобов'язався поставити ТОВ «Агро-ІВ» товар, а саме - засоби захисту рослин, а останній зобов'язався прийняти цей товар та оплатити його вартість у розмірі 100% від вартості товару в строк до 15.10.2008 р.

Згідно п. 11.1. договору купівлі-продажу, останній набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов'язків за цим договором.

Як слідує з матеріалів справи ТОВ «Тридента Агро» свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконало у повному обсязі та поставило ТОВ "АГРО-ІВ" товар на загальну суму 16.500 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-ПО00541 від 07.10.2008р. на суму 16.500 грн., яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печаткою ТОВ "АГРО-ІВ", а також довіреністю останнього на отримання товарно-матеріальних цінностей № 893523 від 07.10.2008 р.

Відповідно до п. 5.3. договору купівлі-продажу оплата товару проводиться наступним чином: 100% від вартості товару і оплачується ТОВ «Агро-ІВ» в строк до 15.10.2008 р.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ТОВ «Агро-Ів» оплатило поставлений товар у строк до 15.10.2008 р. або пізніше в матеріалах справи не міститься та таких доказів, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, відповідачем суду не надано.

У додатку № 1 до договору купівлі-продажу сторони встановили ціну за одиницю товару з ПДВ у розмірі 55 грн., виходячи із курсу долара США до гривні України на день підписання договору - 4,87 грн. та передбачили, що у разі якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долару США на день підписання договору, то ціна товару визначається за формулою: S=(A1/A2)*В, де S - ціна на момент оплати, В - ціна на момент підписання, А2 - курс НБУ долара США до гривні на день підписання договору, А 1 - курс НБУ долара США до гривні на день перерахування грошей.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, визначений один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору. При цьому не має значення, які це умови - істотні, або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов'язковою для сторін та є критерієм належності виконання.

Згідно ч. 2 ст. 632 ЦК України сторони у справі мали право передбачити у договорі зміну ціни після поставки товару, а тому такі їх дії не суперечать законодавству України.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що позивач підставне, згідно умов укладеного договору, здійснив коригування ціни поставленого відповідачеві товару за формулою вказаною в додатку № 1 договору, який є невід'ємною його частиною, зокрема за вищенаведеною формулою та визначив ціну отриманого товару в сумі 16.669 грн. 40 коп. (4,92 : 4,87 х 16500 = 16669,40).

Правомірність та правильність здійснення позивачем коригування ціни поставленого ТОВ «Агро-Ів» товару перевірена як місцевим, так і апеляційним судом, та є правильною і вірною, а крім того, не спростована скаржником, ані в цілому, ані за її складовими.

Посилання скаржника на банківську виписку, як на доказ оплати за поставлений товар є необґрунтованими, оскільки по-перше така виписка в матеріалах справи відсутня, а по-друге у п. 6.1. договору купівлі-продажу сторони чітко та однозначно визначили, що ТОВ «Агро-Ів» при перерахуванні коштів обов'язково повинний вказувати в платіжному дорученні номер та дату договору відповідно до якого здійснюється платіж, а у випадку відсутності в платіжному документі цих реквізитів продавець самостійно визначає напрями зарахування отриманих сум в рахунок погашення існуючих зобов'язань покупця, у зв'язку з чим колегія суддів посилання скаржника на те, що платіжним дорученням від 12.06.2009 р. він повністю оплатив вартість отриманого товару в сумі 16500 грн. до уваги не приймає, так як ці доводи є голослівними, оскільки не підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи 26.01.2011 р. між ТОВ "Тридента Агро" та ТОВ "Незалежна юридична компанія" було укладено договір про заміну кредитора у зобов'язанні № НЮК-31-ТА за умовами якого ТОВ «Тридента Агро» відступила юридичній компанії право вимоги виконання ТОВ "АГРО-ІВ" зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих ТОВ "Тридента Агро на підставі договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.10.2008 р.

Відповідно до п. 1.2. вищезазначеного договору за цією угодою Юридична компанія одержує право замість ТОВ «Тридента Агро» вимагати від боржника - ТОВ «Агро-Ів» сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання боржником грошового зобов'язання згідно договору № 117-10-08П купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.10.2008 р.

Згідно п. 6.1 названого договору, останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

26.01.2011 р. на виконання умов вищенаведеного договору, на підставі акту прийому-передачі документів ТОВ "Тридента Агро" передало, а Юридична компанія прийняла пакет відповідних документів, що свідчать про існування заборгованості ТОВ "АГРО-Ів" за договором № 117-10-08П купівлі-продажу.

09.02.2011 р. ТОВ "АГРО-ІВ" було надіслано повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, до якого додано копію договору відступлення прав вимоги № НЮК-31-ТА від 26.01.2011 р. та копію акт прийому-передачі від 26.01.2011 р.

Як вбачається з матеріалів справи 02.07.2012 р. між Юридичною компанією та позивачем укладено договір про заміну кредитора у зобов'язанні № 401/07-12, за умовами якого Юридична компанія відступила новому кредитору - позивачеві у справі право вимоги виконання ТОВ "АГРО-ІВ" зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих Юридичною компанією на підставі договору № 117-10-08П купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.10.2008 р. та згідно договору № НЮК-31-ТА від 26.01.2011 р. про заміну кредитора у зобов'язанні.

Згідно п. 6.1 вищеназваного договору, останній набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

Відповідно до п. 1.2 вищезазначеного договору за цією угодою позивач одержує право замість Юридичної компанії вимагати від боржника - ТОВ «Агро-Ів» сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання боржником грошового зобов'язання згідно договору № 117-10-08П купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.10.2008 р.

02.07.2012 р. на виконання умов вищенаведеного договору, на підставі акту прийому-передачі документів Юридична компанія передала, а позивач прийняв пакет документів, що свідчать про боргові зобов'язання відповідача, про що боржник ТОВ "АГРО-ІВ" був повідомлений надісланим на його адресу листом про заміну кредитора у зобов'язанні до якого додано копію договору відступлення прав вимоги № 401/07-12 від 02.07.2012 р. та копію акту прийому-передачі документів від 02.07.2012 р.

28.01.2014 р. між ТОВ "Совагро" та позивачем був укладений договір поруки № 28-01-2014-4 за умовами якого ТОВ «Совагро» поручилося перед позивачем за виконання обов'язку ТОВ "АГРО-Ів" щодо виконання грошового зобов'язання по сплати розміру заборгованості у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням останнім грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу від 07.10.2008 р. у сумі 16.669 грн. 40 коп.

Згідно п. 6.1 договору поруки останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки відповідальність ТОВ «Совагро» перед позивачем обмежена сплатою розміру заборгованості в сумі 16669 грн. 40 коп.

17.02.2014 р. позивач направив на адресу ТОВ "Совагро" претензію з вимогою щодо виконання умов договору поруки в триденний термін з моменту отримання вимоги.

24.02.2014 р. ТОВ "Совагро" направив позивачеві лист відповідь на претензію, в якому повідомив про неможливість виконання зобов'язання за договором поруки, з підстав вкрай тяжкого фінансового стану.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що правовідносини сторін по справі виникли на підставі договору купівлі продажу № 117-10-08П від 07.10.2008 р., укладеного між ТОВ «Триденна Агро» та ТОВ «Агро-Ів» та договорів відступлення прав вимоги № НЮК-31-ТА від 26.01.2011 р., укладеного між ТОВ «Тридента-Агро» та Юридичною компанією; № 401/07-12 від 02.07.2012 р., укладеного між Юридичною компанією та позивачем, а також договору поруки № 28-01-2014-4 від 28.01.2014 р., укладеного між позивачем та ТОВ «Совагро», а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України, останній за порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою повинний нести відповідальність перед кредитором у солідарному порядку з боржником, внаслідок чого суд першої інстанції підставне задовольнив позов у повному обсязі та стягнув з боржника та поручителя в солідарному порядку на користь позивача 16.669 грн. 40 коп. боргу по оплаті отриманого товару за договором купівлі-продажу № 117-10-08П від 07.10.2008 р. з урахуванням дооцінки вартості товару, внаслідок чого протилежні доводи скаржника до уваги прийнятими бути не можуть.

Як зазначалося вище відповідно до п. 5.3. договору купівлі-продажу № 117-10-08П від 07.10.2008 р. ТОВ «Агро-Ів» повинно було оплатити отриманий товар в строк до 15.10.2008 р., а тому саме з цієї дати і почався перебіг 3-х річного строку позовної давності, який сплинув 15.10.2011 року.

Але, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, жодна із сторін у справі не зверталась до місцевого суду з відповідною заявою про застосування до правовідносин сторін строків позовної давності, то суд першої інстанції і не мав правових підстав для застосування до правовідносин сторін ст. 267 ЦК України.

Посилання скаржника на те, що ТОВ «Тридента Агро» вже звертався до суду з відповідним позовом щодо стягнення з ТОВ «Агро-Ів» саме спірної суми боргу за спірним договором та в подальшому відмовився від позову та ця відмова було прийнято судом, що вбачається із ухвал господарського суду Київської області від 15.07.2009 р. та від 01.10.2009 р. у справі № 5/157-09, що виключає можливість повторного звернення з відповідними позовними вимогами до суду до уваги прийнятими бути не можуть, оскільки скаржником, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, названі судові ухвали не були надані місцевому суду з неповажних причин, а тому їх в матеріалах справи не міститься, а крім того, сторони у справі, що переглядається в апеляційному порядку зовсім інші ніж у справі № 5/157-09, зокрема, позивачем по цій справі є ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", а не ТОВ «Тридента Агро», а відповідачами є ТОВ «Совагро» та ТОВ «Агро-Ів», а не лише останній, як у справі № 5/157-09, внаслідок чого підстави для припинення провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України - відсутні.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області 25.05.2015 року у справі № 916/1429/15-г - залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Ів" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Шевченко В.В.

Судді: Гладишева Т.Я.

Діброва Г.І.