ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.07.15р. Справа № 904/5808/15

За позовом Дочірнього підприємства "ПІВДЕНЬТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради

до Державного комунального підприємства "ЇДАЛЬНЯ № 810"

про стягнення 205 001,55 грн. за договором про закупівлю теплової енергії

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Данильчук С.А., довіреність №064 від 29.05.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 205 001,55 грн. за договором про закупівлю теплової енергії, з яких: 43 647,73 грн. - основного боргу, 71 840,65 грн. - пені, 5 890,00 грн. - 3 % річних, 89 513,17 грн. - збитків від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечував, мотивуючи тим, що згідно з додатком до Регіональної міжгалузевої комплексної Програми щодо надання фінансової підтримки комунальним підприємствам (установам), що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Дніпропетровської області, на 2013-2017 роки, затвердженої рішенням обласної ради від 15.03.13р. № 423-18/VI (далі - Програма), КП "Їдальня № 810 ДОР" є отримувачем коштів обласного бюджету. Таким чином, КП "Їдальня № 810 ДОР" має можливість здійснювати розрахунки за спожиту теплову енергію лише після отримання бюджетних коштів за цією Програмою. Борг за спожиту теплову енергію виник у зв'язку із затримкою бюджетного фінансування, а отже, за відсутності вини КП "Їдальня № 810 ДОР". За викладеного, Відповідач просить в частині стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 71 840, 65 грн., трьох відсотків річних в сумі 5 890,00 грн., збитків від інфляції в сумі 89 513,17 грн. відмовити.

Позивач клопотання Відповідача заперечує, мотивуючи тим, що його підприємство має значні борги перед постачальником природного газу.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.13р. Дочірнім підприємством "Південьтеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (Постачальник, Позивач) з Комунальним підприємством "Їдальня №810 Дніпропетровської обласної ради" (Споживач, Відповідач) укладено договір №2101 про закупівлю теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання (далі Договір), за п. 1.1 якого Постачальник надає послуги з постачання пари та гарячої води по об'єктах Споживача, а Споживач приймає та зобов'язується оплатити теплову енергію на умовах даного договору.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що він набирає чинності 30.09.13р. і діє до 31.12.14р., а в частині розрахунків за спожиту теплову енергію - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №1 до Договору сторонами продовжено термін дії договору до 31.12.15р.

Відповідно до п. 5.3 Договору облік спожитої теплової енергії, проводиться за комерційними приладами обліку.

Пункт 5.5. Договору обумовлює, що Споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно подає Постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії, дата зняття Споживачем показань комерційних приладів останній робочий день поточного місяця, подання звіту Постачальнику не пізніше 1-го числа наступного місяця.

Пункт 4.8. Договору встановлює, що Постачальник на протязі 5-ти днів з дня отримання від Споживача документів, передбачених пунктами 5.3, 5.5 Договору, виставляє Споживачу рахунки на сплату з коригуванням фактично спожитої теплової енергії. Зазначені рахунки повинні бути сплачені Споживачем не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Обов'язок з отримання рахунків покладається на Споживача (п. 4.9 Договору).

В пункті 2 Додатку 4 до Договору зазначено, що остаточний розрахунок за поточний місяць здійснюється споживачем згідно рахунку, не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

На виконання умов Договору Постачальник з жовтня 2013р. по квітень 2015р. поставив, а Споживач прийняв теплову енергію на загальну суму 419 256,55 грн.

Відповідач обов'язки з оплати поставленої теплової енергії за Договором, виконав частково, станом на 01.07.15р. борг Відповідача перед Позивачем за розрахунком Позивача становить 43 647,73 грн. Крім того, всупереч п. 4.8. Договору та п.2 Додаткової угоди до Договору, Відповідач неодноразово порушував строки оплати визначені Договором.

Пунктом 7.3.7 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату теплової енергії, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На прострочений борг Відповідача Позивачем нарахована пеня в розмірі 71 840,65 грн. за період прострочення з 01.10.13р. до 30.04.15р., з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховано збитки від інфляції - 89 513,17грн. та 3 % річних - 5 890,00 грн. за період прострочення з листопаду 2013р. до червня 2015р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми; надав пояснення причин виникнення заборгованості. Просив у частині стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 71 840, 65 грн., трьох відсотків річних в сумі 5 890,00 грн., збитків від інфляції в сумі 89 513,17 грн. у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги те, що Відповідач є комунальним підприємством, яке фінансується з обласного бюджету, борг за спожиту теплову енергію виник у зв'язку із затримкою бюджетного фінансування; нарахована неустойка (пеня) є надмірно великою, порівняно з сумою основного боргу; зменшення розміру неустойки (пені) є правом та прерогативою суду, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої неустойки до 35 920,32 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 43 647,73 грн. - основного боргу, 35 920,32 грн. - пені, 5 890,00 грн. - 3 % річних, 89 513,17 грн. - збитків від інфляції, у задоволенні решти вимог відмовити.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного комунального підприємства "ЇДАЛЬНЯ № 810" на користь Дочірнього підприємства "ПІВДЕНЬТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради 43 647,73 грн. - основного боргу, 35 920,32 грн. - пені, 5 890,00 грн. - 3 % річних, 89 513,17 грн. - збитків від інфляції, 4 100,03 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________