Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" липня 2015 р. Справа № 906/804/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шинкаренко С.В. - довіреність за вих. №01/07/01 від 01.07.2015;

від відповідача: Вірьовкін О.І. - довіреність від 04.01.2015;

за участю в порядку ст. 30 ГПК України начальника комерційного відділу ТОВ "Крігеркотлосервіс": Духа В.М. - паспорт серії ВН №333922.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Промтехснаб Кременчук"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крігеркотлосервіс"

про стягнення 120232,58 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 120232,58 грн. попередньої оплати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП Промтехснаб Кременчук" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крігеркотлосервіс" в скороченому порядку попередньо було узгоджено умови договору купівлі-продажу обладнання, згідно якого ТОВ "Крігеркотлосервіс" були виставлені рахунки на оплату.

Позивач згідно усної домовленості здійснив оплату в сумі 120232,58 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи містяться копії відповідних платіжних доручень (а.с. 15-16)

Надалі умови договору були закріплені в письмовій формі в договорі купівлі-продажу №21/П/12 від 17.12.2012 та направлені на підписання відповідачу.

Однак підписаний зі сторони TOB «Крігеркотлосервіс» договір на адресу TOB «НВП Промтехснаб Кременчук» не повернувся.

Посилаючись на положення ст.ст. 202, 655 ЦК України позивач вважає вищезазначений договір укладеним. Одночасно з цим зазначає, що продавцем (відповідачем) не виконано обов'язків щодо виготовлення продукції в строки, передбачені договором.

В зв'язку зі спливом тривалого часу у позивача відпала потреба в закупівлі замовленого обладнання, а ТОВ "НВП Промтехснаб Кременчук" звернулося до суду з даним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві.

В судовому засіданні начальник комерційного відділу ТОВ "Крігеркотлосервіс" Дух В.М. в порядку ст. 30 ГПК України пояснив, що особисто сповіщав в усній формі про готовність обладнання та необхідність внесення залишку вартості продукції.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП Промтехснаб Кременчук" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крігеркотлосервіс" був укладений договір купівлі-продажу № 21-П/12 (а.с. 37-40), відповідно до якого продавець (відповідач) в строки та порядку, що передбачені цим договором, зобов'язується продати покупцю (позивачу) комплектуючі для системи автоматичної паливоподачі САТ 026 заводський номер №6 2010 року випуску, надалі - продукція, і передати її у власність покупця (п.п. 1.1. договору).

Вищезазначений договір був укладений, підписаний та посвідчений печатками сторін.

Згідно п. 4.1. покупець (позивач) зобов'язаний був здійснити оплату продавцю (відповідачу) 50% передплату від загальної вартості обладнання в сумі 71673,74 грн. на протязі 15 календарних днів з моменту підписання даного говору. Надалі покупець сплачує продавцю остаточну оплату обладнання в сумі 71673,74 грн. після повідомлення від продавця про 100% готовності обладнання.

Пунктом 5.1. договору сторони узгодили, що продавець здійснює виготовлення обладнання згідно п.п. 2.1. договору на протязі 45 календарних днів з моменту отримання оплати від покупця (п.п. 4.1. договору).

Тобто господарські зобов'язання позивача є первинними за обов'язки (щодо продажу товару) відповідача.

Позивач не дотримуючись умов договору щодо 50% оплати вартості продукції здійснив частковий платежі, а саме: - 40 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №683 від 17.12.2012.

30.09.2014 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу №21-П/12, якою внесено зміни до п.п. 2.1., 4.1. та 5.1. договору купівлі-продажу № 21-П/12 (а.с. 46).

Відповідач та позивач визначали номенклатуру та вартість обладнання, яка складає 240465,17 грн.

Відповідно оплату позивачу слід провести в сумі 120232,58 грн. (50% вартості) на протязі 3-х календарних днів з моменту підписання договору та залишок вартості продукції в такій же сумі після повідомлення від продавця про 100% готовність обладнання.

Згідно додаткової угоди №1 від 30.09.2014 строк виготовлення продукції складає 30 календарних днів з моменту отримання оплати від покупця.

Позивач сплатив відповідачу 80232,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.10.2014 № 1591, де в графі призначенні платежу зазначено: оплата за обладнання згідно договору № 21-П/12 від 17.12.2012 та додаткової угоди №1 від 30.09.2014 в т.ч. ПДВ.

Здійснивши оплату 10.10.2014 позивач підтвердив прийняття умов, зазначених в додатковій угоді 31 від 30.09.2014, хоч другий примірник додаткової угоди відповідачу не повернув.

Таким чином позивач станом на 10.10.2014 сплатив відповідно до п. 4.1. договору 50% вартості замовленого обладнання, а саме 120232,58 грн.

На виконання господарських зобов'язань ТОВ "Крігеркотлосервіс" звернувся до заводу виробника TOB «Котлозавод Крігер» згідно договору поставки №8 від 28.12.2010 (а.с. 52-54) із замовленням про виготовлення для позивача продукції, що підтверджується службовою запискою №136-В, яка зареєстрована за №259 від 13.10.2014 (а.с. 48), а також сплатив повністю вартість замовленої продукції в розмірі 240465,17 грн.

Завод виробник TOB «Котлозавод «Крігер» листом за вих. №146 від 11.11.2014 (а.с. 50) повідомив відповідача про готовність замовленої продукції і в свою чергу ТОВ "Крігеркотлосервіс" повідомлено позивача про можливість отримати її після оплати 50% вартості замовленого обладнання.

Позивач в порушення умов договору від 17.12.2012 та додаткової угоди №1 від 30.09.2014 не оплатив залишок вартості продукції, чим порушив п. 5.2. договору.

Пунктом 5.2. договору №21-П/12 визначено, що покупець (позивач) зобов'язаний вивезти виготовлену для нього продукцію за свій рахунок в 20-дений термін після отримання повідомлення від продавця про готовність продукції до відправки, за умови оплати згідно розділу 4 договору.

Відповідно до пункту 7.3. договору купівлі-продажу № 21-П/12 від 17.12.2012 в разі відмови покупця від прийняття виготовленої для нього продукції, якщо така відмова не обумовлена тривалою дією форс-мажорних обставин, або порушення продавцем п.п. 3.1.1-3.1.2. цього договору, покупець відшкодовує усі затрати, понесенні продавцем при виконанні умов цього договору, а також штраф у розмірі 10% від вартості усього замовлення поставки.

Згідно п.п. 7.4. договору купівлі-продажу № 21-П/12 від 17.12.2012 якщо покупець до відмови від прийняття виготовленої для нього продукції здійснив передоплату, частину передоплати, інші платежі поставки за цим договором, то вищезазначені платежі повертаються покупцеві за мінусом передбачених цим договором штрафних санкцій, компенсацій не отриманих прибутків та понесених витрат.

Так відповідач поніс наступні витрати:

Штраф: 240 465,17грн. х 10% розмір штрафу = 24 046,51 грн.;

Затрати понесенні продавцем (відповідачем) при виконанні умов договору, не отриманий прибуток - 146 905,80 грн.;

що разом становить - 170 952,31 грн.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться, але переслідується кримінальним законодавством України.

За таких обставин, господарський суд прийшов до висновку, що позивач відмовився від виконання умов договору щодо внесення остаточної оплати вартості товару в розмірі 50% та отримання виготовленої для нього продукції.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Позивач не подав до суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, а також не спростував доводи відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.07.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.