РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015Справа №910/15356/15

За позовом Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія»

про стягнення 169 611,28 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Віраг Е.О. за дов. № 3/8 від 05.01.2015 р.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» про стягнення 169 611,28 грн. (з яких: 136 602,20 грн. - основний борг, 33 009,08 грн. - пені за період з 01.11.2014 р. до 31.12.2014 р.), у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 р. (суддя Гавриловська І.О.) за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/15356/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 08.07.2015 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

Наказом Голови Господарського суду міста Києва № 240-К від 02.07.2015 р. у зв'язку зі зміною прізвища, судді Гавриловській І.О. було змінено запис у трудовій книжці про прізвище на Андреїшина.

Представник позивача в судовому засіданні 08.07.2015 р. надав витребувані судом документи та оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви для огляду у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 08.07.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 17.06.2015 р. не виконав, про причини неявки не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, невиконанням ним вимог ухвали суду та для витребування у позивача додаткових доказів у справі, керуючись ст. 77 ГПК України розгляд справи відклав на 29.07.2015 р. та зобов'язав сторін надати суду певні документи.

Представник позивача в судовому засіданні 29.07.2015 р. надав суду письмові пояснення, які суд залучив до матеріалів справи; усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 29.07.2015 р. не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 52, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників зазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 29.07.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (постачальник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (надалі - товар), які зазначені в специфікації (додаток № 1), що додається до даного договору і є його невід'ємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі, найменування товару згідно коду 19.20.3: газ нафтовий та інші газоподібні вуглеводні, крім природного газу (метан стиснений) - 66 361 куб.м.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором поставки.

У відповідності до частин 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 6.1. договору, постачальник зобов'язується поставити та передати замовнику товар по наявним у нього смарт-карткам, перелік та кількість яких зазначена у додатку № 2 на протязі 2014 року, а замовник зобов'язується прийняти та вчасно оплатити такий товар.

На виконання вищевказаного пункту договору позивачем було оплачено метан стиснений у кількості 17100 л на загальну суму 149 454,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 178 від 07.10.2014 р.

Відповідно до п. 6.4. договору, право власності на товар та ризику його випадкової пошкодження (псування) чи втрати переходять до замовника з моменту фактичного отримання товару на автомобільній газонаповнювальній компресорній станції (АГНКС), що підтверджується виданими постачальником чеками РОS-терміналів, або спеціальними відомостями, видатковими накладними, актами прийому-передачі товару.

Так, згідно наданої відповідачем спеціальної відомості «Оборот по обслуживанию-4 (Фирмы) за період з 01.10.2014 р. 0:00:00 до 31.10.2014 23:59:59» позивачем було фактично отримано метану лише на суму 12 847,80 грн.

Таким чином, відповідач недопоставив оплачений товар на загальну суму 136 602,20 грн.

Відповідно до п. 8.2. договору, у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Намагаючись вирішити питання про повернення відповідачем заборгованості в досудовому порядку 22.04.2015 р. відповідачу була направлена претензія № 217/8 про повернення вартості недопоставленого метану на суму 136 602,20 грн. Однак, дана претензія була залишена без відповіді та реагування.

За таких обставин Комунальне підприємство по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради звернулось до Господарського суду м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» про стягнення 169 611,28 грн. (з яких: 136 602,20 грн. - основний борг, 33 009,08 грн. - пені за період з 01.11.2014 р. до 31.12.2014 р.), у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання щодо оплати товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р., тоді як відповідач свої зобов'язання щодо поставки товару за даним договором не виконав неналежним чином.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень, належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві суду не надав, розмір позовних вимог не оспорив.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» основного боргу в розмірі 136 602,20 грн., що були сплачені в якості попередньої оплати за договором про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р., а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» в частині стягнення 136 602,20 грн. основного боргу, визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 33 009,08 грн. пені за період з 01.11.2014 р. до 31.12.2014 р., у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р.

Відповідно до п. 8.2. договору, у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, господарський суд виявив помилки щодо застосування розміру подвійної облікової ставки НБУ, у зв'язку з чим суд виконав власний розрахунок даної вимоги за заявлений період.

За розрахунком суду судом, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 6 257,50 грн. пені за період з 01.11.2014 р. до 31.12.2014 р., у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № ХМК 01/2014Б від 01.08.2014 р.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволений позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 52 Б, ) на користь Комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради (29009, місто Хмельницький, вулиця Толбухіна, 5, ) 136 602 (сто тридцять шість тисяч шістсот дві) грн. 20 коп. основного боргу, 6 257 (шість тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 50 коп. пені та 2 857 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят сім) грн. 19 коп. витрат на сплату судового збору.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 03.08.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина