ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. Справа № 925/1980/14

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглядає справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нерей", м. Київ, вул. П. Лумумби, 4/6, корпус А

до фізичної особи-підприємця Мельника Олександра Вікторовича, с. Драбове - Барятинське, Драбівський район, Черкаська область (для листування: 01000, м. Київ, вул. К. Заслонова, 20, кв. 16)

про стягнення 43031 грн. 66 коп. боргу,

за участю представників сторін:

від позивача: Гейко С.О. - за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нерей" звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Мельника Олександра Вікторовича 43031 грн. 66 коп. за отримані продукти харчування, з них:

35834,05 грн. - основний борг;

6089,78 грн. - інфляційні втрати;

1107 грн. - 3% річних - за двома видатковими накладними: від 21.10.2013р. №297 та від 23.10.2013р. №298.

За твердженням представника позивача, відповідачем самостійно підписано ці накладні та отримано товар.

У судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову.

Відповідач вимоги заперечив та просить в позові відмовити. Стверджує, що продуктів харчування у позивача не отримував, видаткові накладні не підписував, зобов'язань їх оплатити - немає. Подав клопотання про призначення та проведення судової експертизи, погодився оплатити проведення експертизи.

Після проведення експертизи Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз справу повернуто до суду.

Представник позивача вважає такі дії затягуванням строку розгляду справи та вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки відповідач ФОП Мельник О.В. підписав 31.12.2013р. акт звірки заборгованості, чим визнав борг та має його сплатити.

За твердженням представника позивача - порушення прав позивача на отримання плати за передане майно стали причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб'єктами господарювання на ринку послуг та постачання продуктів харчування, та є самостійними юридичними особами, що підтверджується свідоцтвами про їх державну реєстрацію. Місце здійснення господарської діяльності відповідає місцю реєстрації сторін - положення ст. 93 ЦК України.

Між сторонами виникли та існують тривалі договірні господарські відносини на підставі укладення договору у спрощений спосіб, що не заперечно чинним цивільним та господарським законодавством - положення ч. 1 ст. 218 ЦК України.

Позивач наполягає на стягненні боргу на підставі видаткових накладних: від 21.10.2013р. №297 та від 23.10.2013р. №298 (а.с. 14-15).

Відповідач вимоги заперечив та вказав, що спірних накладних не підписував, продуктів харчування за ними не отримував. Печатка могла бути поставлена в бухгалтерії позивача в загальній масі з іншими документами технічним персоналом чи працівником позивача.

За висновком комплексної судової експертизи документів та почерку №226/388/15-23 від 01.07.2015р. (а.с. 126-138) підписи від імені Мельнка О.В. у видаткових накладних від 21.10.2013р. №Н-0000297 та від 23.10.2013р. №Н-0000298 виконані не Мальником О.В., а іншою особою. Відтиски печатки відповідають зразкам відтиску печатки ФОП Мельника О.В., що надані на дослідження.

Посилання позивача на підписання відповідачем акту звірки заборгованості (а.с. 16) від 31.12.2013р. не враховується судом при прийнятті рішення, оскільки акт звірки не є первинним обліковим чи бухгалтерським документом та не породжує прав та обов'язків суб'єктів господарювання.

Посилання позивача на дійсність печаток відповідача на документах не враховується судом при прийнятті рішення, оскільки печатка ФОП не є ідентифікатором суб'єкта господарювання та ознакою дійсності зобов'язання.

Висновки судової експертизи №226/388/15-23 від 01.07.2015р. не спростовані позивачем в належний спосіб. Позивач не подавав клопотань чи заяв про проведення повторної чи комісійної судової експертизи документів.

Позивач не довів належними та допустимими доказами - де, в який спосіб він передавав продукти харчування відповідачу.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, доводи позивача про наявність боргу відповідача за отримані продукти харчування за двома накладними, не відповідають фактичним обставинам справи, наведеним нормам чинного законодавства та праву позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмовляє у позові повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23.07.2015р.

Суддя Г.М. Скиба