ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Справа № 914/2602/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є.Борденюк Д. Кривди, С. Могил,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуУправління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради
на постановувід 04.02.2015
Львівського апеляційного господарського суду
у справі№ 914/2602/14
за позовомДрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Каменяр"
пророзірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та повернення майна у комунальну власність територіальної громади міста Дрогобич,
у судове засідання прибули представники:
позивачаЧукла С.П. (дов. від 22.06.2015 № 147),
відповідачаЛазор М.О. (дов. від 03.08.2015),
прокурорЗбарих С.М. (посвідчення № 028728 від 05.09.2014),
заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк, пояснення представників сторін, прокурора та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Дрогобицький міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Каменяр" про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та повернення майна у комунальну власність територіальної громади міста Дрогобич.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2013 у справі № 5015/1403/12 визнаний укладеним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, площею 237,7 кв.м., у м. Дрогобичі по вул. Мазепи, 14 (далі - Спірне приміщення), між ТОВ "Книгарня "Каменяр" та Управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради (далі - Договір). Однак, покупець не сплатив визначену ціну продажу об'єкта у визначений строк, що стало підставою для нарахування неустойки. Зазначене, на думку прокурора, є підставою для розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна.

Водночас, позивач звернувся із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення площею 237,7 кв.м. у м. Дрогобичі по вул. Мазепи, 14.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2014 позовна заява прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.07.2014, яка в подальшому залишена без зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2014, заборонено ТОВ "Книгарня "Каменяр" вчиняти дії, спрямовані на відчуження нежитлового приміщення площею 237,7 кв.м. у м. Дрогобичі по вул. Мазепи, 14.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.11.2014 (колегія суддів: Т. Рим, С. Іванчук, П. Манюк), залишеним без зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 (колегія суддів: Л. Данко, Н. Галушко, Л. Давид), у задоволені позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач здійснив оплату за Договором (14.07.2014), тобто покупець отримав те, на що він очікував при укладені договору, що позбавляє останнього права посилатись на істотність порушення умов договору, як на підставу для його розірвання (ст. 651 ЦК України), а також тим, що на численні звернення відповідача стосовно підтвердження номеру рахунка, на який необхідно було здійснити оплату, позивач не реагував.

При цьому, заходи до забезпечення позову господарськими судами не скасовані.

У подальшому, ТОВ "Книгарня "Каменяр" звернулось до господарського суду із заявою про визнання неправомірною дію ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції та скасування арешту, накладеного постановою від 24.07.2014 про відкриття виконавчого провадження № 44159058 з примусового виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 21.07.2014.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.06.2015 (колегія суддів: О. Шпакович, С. Іванчук, П. Манюк) зазначена заява задоволена частково: визнанні неправомірними дії ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у частині накладення арешту на нежитлові приміщення площею 237,7 кв.м. у м. Дрогобичі по вул. Мазепи, 14; у частині вимоги про скасування арешту - відмовлено.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 1055 від 29.01.2010 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності Дрогобицької міської ради" Спірне приміщення було включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 1077 від 11.02.2010 "Про надання дозволу на приватизацію нежитлових приміщень" наданий дозвіл на приватизацію Спірного приміщення шляхом викупу. Виконання даного рішення доручене Управлінню комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 1212 від 10.06.2010 "Про затвердження експертних оцінок об'єктів комунальної власності Дрогобицької міської ради, які приватизуються шляхом викупу" затверджений Висновок про вартість Спірного приміщення у сумі 735577,20 грн. При цьому, у п. 2 вказаного рішення передбачено включення до п. 5 Договору обов'язку покупця не змінювати цільового призначення магазину протягом 5 років від дати укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

У подальшому, Дрогобицький міжрайонний прокурор вніс протест на рішення сесії Дрогобицької міської ради № 1077 від 11.02.2010, з посиланням на те, що з 18.06.2010 набрав чинності Закону України "Про посилення захисту майна редакцій засобів масової інформації, видавництв, книгарень підприємств книгорозповсюдження, творчих спілок" відповідно до ст. 1 якого заборонено відчуження приміщень, в яких перебувають редакції засобів масової інформації, видавництв, книгарень, підприємств книгорозповсюдження, засновниками яких є, зокрема, органи місцевого самоврядування. Прокурор вимагав скасувати рішення сесії Дрогобицької міської ради № 1077.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 389 від 02.12.2011, винесеним за результатами розгляду зазначеного протесту прокурора, скасоване оскаржене прокурором рішення.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 498 від 27.01.2012 "Про затвердження програми приватизації комунального майна Дрогобицької міської ради на 2012 рік", а саме у додатку № 1 до нього, в пункт 195 Переліку об'єктів комунальної власності Дрогобицької міської ради, які не підлягають приватизації у 2012 році, включене Спірне приміщення.

Надалі, ТОВ "Книгарня "Каменяр" звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення Дрогобицької міської ради №389 від 02.12.2011, рішення Дрогобицької міської ради №498 від 27.01.2012 в частині п.195 Переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації у 2012 році; визнання договору купівлі-продажу Спірного приміщення шляхом викупу між ТОВ "Книгарня "Каменяр" та Управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області укладеним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.04.2013 у справі № 5015/1403/12 у зазначеному вище позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2013, залишеним без зміни постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2014, рішення Господарського суду Львівської області від 29.04.2013 скасоване, прийняте нове рішення, яким позов задоволений, зокрема, визнаний укладеним Договір з 10.06.2010.

Апеляційним господарським судом, висновки якого підтриманні судом касаційної інстанції, рішення про задоволення позову обґрунтоване тим, що досягнення згоди щодо ціни предмету Договору фактично мало місце 10.06.2010, коли Дрогобицька міська рада рішенням №1212 від 10.06.2010 затвердила висновок щодо вартості майна, а тому, з огляду на те, що Договір між сторонами укладений до набрання чинності Закону України "Про посилення захисту майна редакцій засобів масової інформації, видавництв, книгарень підприємств книгорозповсюдження, творчих спілок", яким встановлена заборона на відчуження Спірного приміщення, рішення Дрогобицької міської ради, яким задоволений протест прокурора, а також рішення про включення спірного приміщення до переліку об'єктів, що не підлягають приватизації, є неправомірними.

У подальшому, 10.06.2014 ТОВ "Книгарня "Каменяр" звернулось до реєстраційної служби про реєстрацію права власності на Спірне приміщення.

26.06.2014 ТОВ "Книгарня "Каменяр" звернулось до Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради з проханням підтвердити дійсність рахунку №8837 в УДК у Львівській області, на який необхідно здійснити оплату вартості об'єкта приватизації.

У листі від 03.07.2014 № 135, адресованому ТОВ "Книгарня "Каменяр", Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради зазначило про те, що з моменту набрання постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2013 у справі № 5015/1403/12 законної сили сплинув визначений законодавством строк для оплати за Договором, а тому Договір підлягає розірванню.

11.07.2014 листом Дрогобицького управління державної казначейської служби України у Львівській області № 02-15/1793 відповідачу наданий перелік рахунків Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, серед яких значиться рахунок №8834 - рахунок для обліку коштів від приватизації майна.

14.07.2014 відповідачем перераховані кошти в сумі 735577,20 грн на рахунок Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

18.07.2014 прокурор звернувся із позовом у даній справі.

21.07.2014 за відповідачем зареєстроване право власності на Спірне приміщення.

Рішення судів попередніх інстанцій про відмову у позові мотивоване тим, що відповідач оплатив вартість приміщення за Договором, з огляду на що продавець отримав те, на що розраховував, а тому не мало місце істотне порушення умов Договору, а отже і підстав для застосування ст. 651 Цивільного кодексу України та, відповідно, розірвання Договору не вбачається.

Водночас, судами зазначено, що здійснення оплати відповідачем за Договором 14.07.2014 зумовлене відсутністю у останнього інформації щодо належного рахунку, на який мала бути здійснена відповідна оплата, та ухиленням Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради від надання такої інформації.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" покупець зобов'язаний внести оплату за придбаний об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (зазначене положення відтворене і у п. 2.2 Договору). У разі несплати коштів протягом зазначеного строку покупець сплачує на користь державного органу приватизації неустойку в розмірі 20 відсотків ціни продажу об'єкта. У разі несплати коштів згідно з договором купівлі-продажу разом з неустойкою протягом наступних 30 днів договір підлягає розірванню.

Тобто, за законом покупцю надається 30 днів на оплату за об'єкт приватизації та у випадку несплати, - надається ще 30 днів на оплату за об'єкт приватизації та сплату неустойки у розмірі 20% від ціни об'єкта; у випадку несплати протягом зазначених строків наведених платежів договір підлягає розірванню.

Договір не був посвідчений нотаріально та був укладений у судовому порядку. З огляду на що, строк, протягом якого покупець повинен сплатити за придбаний об'єкт та, у разі несплати, сплатити також і неустойку, має відраховуватись від дати набрання законної сили постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі № 5015/1403/12 - 03.10.2013.

Докази оплати відповідачем за об'єкт приватизації протягом 30 днів з 03.10.2013 або оплати за об'єкт приватизації разом із неустойкою протягом 60 днів з 03.10.2013 у матеріалах справи відсутні, а тому відповідно до положень ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" Договір підлягає розірванню.

При цьому, посилання судів попередніх інстанцій на положення ст. 651 Цивільного кодексу України, якими визначена диспозитивна можливість розірвання Договору, є помилковим, оскільки до наявних між сторонами у справі правовідносин застосовуються імперативні положення ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо розірвання договору, як спеціального нормативно-правового акту.

Водночас, помилковим є і висновок судів попередніх інстанцій про неможливість здійснення відповідачем оплати з огляду на ненадання позивачем інформації щодо рахунку, на який така оплата мала бути здійснена.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, зокрема, у разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 3 "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 вказаного Закону у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню.

А тому, з огляду на обґрунтованість позовної вимоги про розірвання Договору, задоволенню підлягає і вимога про повернення Спірного приміщення у комунальну власність.

Враховуючи вказане вище, оскаржені судові рішення слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 17.11.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 у справі № 914/2602/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розірвати Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 237,7 кв.м. у місті Дрогобич по вул. Мазепи, 14, укладений між Управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Каменяр".

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Каменяр" повернути у комунальну власність територіальної громади міста Дрогобич нежитлове приміщення, загальною площею 237,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вул. Мазепи, 14.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Каменяр" до Державного бюджету України 14 711, 54 грн за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Книгарня "Каменяр" на користь Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради 7355,77 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та 7355,77 грн - за подання касаційної скарги.

Доручити Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Судді: Є. Борденюк

Д. Кривда

С. Могил