ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" серпня 2015 р.№ 916/3181/15

Суддя господарського суду Одеської області Петров В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 3341/15 Споживчого кооперативу „Успіх-Авто" до Торгівельно-посередницької фірми „Успіх" Товариства з обмеженою відповідальністю, Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-посередницької фірми „Успіх-престиж" та Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про визнання недійсним договору про поділ нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Споживчий кооператив „Успіх-Авто" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Торгівельно-посередницької фірми „Успіх" Товариства з обмеженою відповідальністю, Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-посередницької фірми „Успіх-престиж" та Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про визнання недійсним договору про поділ нерухомого майна від 20.08.2013 р., укладеного між Торгівельно-посередницькою фірмою „Успіх" ТОВ і ТОВ Торгівельно-посередницькою фірмою „Успіх-Престиж", за яким зазначені сторони розподілили нежитлові будівлі магазину з мийкою та адміністративно-побутовими, а також про повернення нерухомого майна в розпорядження держави в особі Одеської міської ради.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України „Про судовий збір" від 08.07.2011 р. (з наступ. змінами і доповненнями), який набрав чинності 01 листопада 2011 р.

Так, згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подана відповідна заява.

З огляду на те, що на 01.01.2015 р. встановлено розмір мінімальної заробітної плати - 1218 грн., відповідно за подану у 2015 році позовну заяву немайнового характеру розмір судового збору становить 1218 грн., а майнового - не менше 1827,00 грн. (1218,00 грн. х 1,5).

Наразі згідно ч. 3 ст. 6 зазначеного Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Також в п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як зазначено в п. 2.2.1. вказаної Постанови Пленуму ВГСУ № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З огляду на вказане та враховуючи вимоги вищезазначеного Закону судовий збір за поданий позов має бути сплачений відповідно до кожної із заявлених вимог, а саме за немайнову вимогу про визнання договору недійсним - за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру (1218 грн.) і вимогу про повернення нерухомого майна - за ставками як зі спору майнового характеру з урахуванням вартості спірного майна (не менше 1827,00 грн.).

Однак, додані заявником до позовної заяви квитанції банку № 65 від 23.07.2015 р. на суму 1218,00 грн. та № 0.0.405264239.2 від 03.07.2015 р. на суму 1218, 00 грн. свідчать про сплату судового збору за вимоги немайнового характеру, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

В свою чергу зазначене свідчить про ненадання заявником належних доказів сплати судового збору за подану позовну заяву у встановлених законом розмірі.

Також в силу приписів ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Так, в п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Так, позивачем в підтвердження відправки копії позову з доданими документами відповідачам надано фіскальні чеки від 06.07.2015 р. №№ 1388, 1389, 1390 з описами вкладення, які свідчать про відправлення позову 06.07.2015 р., тоді як поданий до суду позов складено тільки 24.07.2015 р., що в свою чергу унеможливлює його направлення саме 06.07.2015 р. Крім того, як вбачається з фіскального чеку № 1390 та опису вкладення до нього, на адресу відповідача - ТПФ „Успіх" ТОВ не було направлено копію спірного договору.

Разом з тим слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону, що діяла до 18.06.2011 р., наділяли позивача альтернативним обов'язком направлення відповідачу доданих до позову документів, якщо цих документів у сторін немає.

Водночас приписи чинної ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 19.05.2011 р. N 3382-V, що набрав чинності з 18.06.2011 р.) носять імперативний характер, отже закон покладає на позивача обов'язок щодо надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів незалежно від наявності цих документів у відповідача.

Про відповідні наслідки недотримання позивачем приписів ГПК щодо необхідності відправки відповідачу копій всіх доданих до позову документів наведено в п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за яким у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Так, приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позивачем не дотримані вищенаведені вимоги чинного законодавства при подачі позову.

Поряд цим суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Також згідно ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Наразі, як вбачається з позовної заяви, останню підписано з боку позивача представником Ткаченко Неонілою, що діє за довіреністю від 27.01.2015 р. Однак, до позовної заяви додано незавірену копію вказаної довіреності, що в розумінні положень ст. 36 ГПК України не є належним доказом на підтвердження повноважень представника.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Більш того, зі змісту вказаної довіреності випливає, що остання видана Самойлюком Сергієм Сергійовичем, що являється головою споживчого кооперативу „Успіх-Авто", на представлення його інтересів, а не кооперативу. Той факт, що довіреність підписано Самойлюком С.С., що скріплено печаткою Кооперативу, не змінює зміст довіреності, в якій зазначено, що Ткаченко Н.А. наділяється всіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, та на представлення інтересів Самойлюка С.С.

Таким чином, в порушення вимог ст. 54 ГПК України позовну заяву підписано особою, на підтвердження повноважень якої не надано належних доказів.

Як зазначено в п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до п. 1, 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне позовну заяву Споживчого кооперативу „Успіх-Авто" повернути без розгляду.

Керуючись ст.ст. 54, 56, 57, п. 1, 4, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Споживчого кооперативу „Успіх-Авто" до Торгівельно-посередницької фірми „Успіх" Товариства з обмеженою відповідальністю, Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-посередницької фірми „Успіх-престиж" та Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради про визнання недійсним договору про поділ нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочину повернути без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний термін з дня її прийняття.

Додаток: позовна заява з додатком на 28 арк.

Суддя В.С. Петров