ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р.Справа № 916/4696/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Сидоренка М.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників процесу:

від ТОВ "Вайз Коін" - Цинєв А.О. за довіреністю;

від ТОВ "Голден Трідл" - Цинєв А.О. за довіреністю;

від ТОВ "Каренсі Клік" - Цинєв А.О. за довіреністю;

від ТОВ "Лід Лайн" - Цинєв А.О. за довіреністю;

від ТОВ "Уелс Хаус" - Цинєв А.О. за довіреністю;

від Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) - Кольга Т.О. за довіреністю;

від "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) - Кольга Т.О. за довіреністю;

від ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" - Гітарій С.О. за довіреністю;

від DNS Trust Settlement (ДНС Траст) - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Коін", Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Трідл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Каренсі Клік", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лід Лайн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст), Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited)

на рішення господарського суду Одеської області від 28 травня 2015 року

по справі №916/4696/14

за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Коін";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Трідл";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Каренсі Клік";

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лід Лайн"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Уелс Хаус"

до відповідачів

1) Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited);

2) Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited);

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаTrust Settlement (ДНС Траст)

про розірвання договорів купівлі - продажу частки у статутному капіталі та скасування рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Вайз Коін" (далі - ТОВ "Вайз Коін"), товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Трідл" (далі - ТОВ "Голден Трідл"), товариство з обмеженою відповідальністю "Каренсі Клік" (далі - ТОВ "Каренсі Клік"), товариство з обмеженою відповідальністю "Лід Лайн" (далі - ТОВ "Лід Лайн") та товариство з обмеженою відповідальністю "Уелс Хаус" (далі - ТОВ "Уелс Хаус") звернулися до господарського суду Одеської області з позовом до Компанії "Агрейн Оверсіс Лімітед" (Agrein Overseas Limited), Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited), Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" (далі - ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів") в якому просили суд розірвати договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29 серпня 2012 року укладений між ТОВ "Вайз Коін" (Продавець-1), ТОВ "Голден Трідл" (Продавець-2), ТОВ "Каренсі Клік" (Продавець- 3), ТОВ "Лід Лайн" (Продавець-4), ТОВ "Уелс Хаус" (Продавець-5) та Компанією "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited); розірвати договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29 серпня 2012 року укладений між ТОВ "Каренсі Клік" (Продавець) та Компанією "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited), скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", оформлене протоколом № 8/2012 від 29.08.2012 року, зобов'язати відповідача-1 та відповідача-2 відшкодувати суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп.

12.12.2014 р. до суду першої інстанції у порядку ст.27 ГПК України надійшла заява DNS Trust Settlement (ДНС Траст) про вступ до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2014 р., зокрема, заяву DNS Trust Settlement (ДНС Траст) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - DNS Trust Settlement (ДНС Траст).

Також, даною ухвалою провадження у справі №916/4696/14 зупинено до вручення відповідачам-нерезидентам Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали господарського суду Одеської області від 24.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 916/4696/14, а також ухвали господарського суду Одеської області від 17.12.2014 р. про зупинення провадження у справі та призначення справи до розгляду справи. Призначено розгляд справи на "14" травня 2015 року на 12:00 год. Зобов'язано позивачів надати до 31.12.2014 р. нотаріально посвідчені, перекладені на англійську мову наступні документи: позовну заяву з доданими до неї документами, ухвалу господарського суду Одеської області від 24.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 916/4696/14, а також ухвалу господарського суду Одеської області від 17.12.2014 р. про зупинення провадження у справі та призначення справи до розгляду справи у двох примірниках для кожного з відповідачів - Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 р. ухвалу господарського суду Одеської області від 17.12.2014р. у справі №916/4696/14 скасовано частково (пункти 3,4,5 /абзац п.5 стосовно зобов'язання позивачів надати нотаріально посвідчені переклади документів/ резолютивної частини ухвали).

Постановою Вищого господарського суду України від 01 квітня 2015 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року в частині скасування ухвали господарського суду Одеської області від 17 грудня 2014 року - пунктів 4, 5 скасовано, врешті постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 р. у справі №916/4695/14 залишено без змін.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28 травня 2015 року (суддя Степанова Л.В.) позовні вимоги задоволено частково, розірвано договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р., укладений між ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" та Компанією "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) (Agrein Management Limited); розірвано договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р., укладений між ТОВ "Каренсі Клік" та Компанією "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited); в решті позову відмовлено.

Задовольняючи позов в частині розірвання укладених позивачами 29 серпня 2012 договорів купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" з Компанією "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанією "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited), місцевий господарський суд виходив з наявності порушення відповідачами умов договорів купівлі-продажу в частині не здійснення оплати придбаних часток. Визнаючи таке порушення істотним, суд першої інстанції вказав, що в результаті невиконання покупцями зобов'язань з оплати часток у розмірі, узгодженому сторонами, покупці були позбавлені того, на що розраховували при укладені договорів купівлі-продажу.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", оформлене протоколом №8/2012 від 29.08.2012 року, місцевий господарський суд визнав, що обраний позивачами спосіб захисту прав не передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами звернулись ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст), Компанія "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанія "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited).

ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" в своїй апеляційній скарзі просять рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 року у справі № 916/4696/14 скасувати частково, а саме в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", оформленого протоколом №8/2012 від 29.08.2012 року, прийняти в цій частині нове рішення, яким скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", оформленого протоколом №8/2012 від 29.08.2012 року, в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 року у справі №916/4696/14 залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача-1 та відповідача-2.

В апеляційній скарзі позивачі зазначали про неможливість передання корпоративних прав від продавця покупцям шляхом вручення їх набувачеві. Застосування наслідків розірвання договорів купівлі-продажу, шляхом повернення часток покупцям, на думку апелянтів, можливе лише шляхом скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", з яким пов'язана зміна складу учасників вказаного товариства.

За твердженням позивачів, відсутність у них правового статусу учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" позбавляє їх здатності здійснювати управління товариством та приймати рішення, які стосуються зміни складу його учасників.

Як зазначають апелянти, оскільки вони не мають правового статусу учасників, то вони не здатні провести загальні збори учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", а також не вправі спонукати відповідачів як дійсних учасників товариства провести такі збори та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників. Тому, на думку апелянтів, позивачі не здатні своїми діями повернути собі корпоративні права, отже для захисту прав позивачів вимагається застосування судом способів захисту, передбачених законами.

Окрім того, позивачі в свої апеляційній скарзі надали пояснення згідно з якими вважають неправомірним залучення до участі у справі у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача DNS Trust Settlement (ДНС Траст).

Так, скаржники зазначають, що на час розгляду спору компанії «Агрейн Менеджмент Лімітед» і «Агрейн Файненс Лімітед» перебувають у правовідносинах з ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", власником корпоративних прав (100% статутного капіталу) якого вони є.

В свою чергу, за твердженням скаржників, компанія «Агрейн Холдинг Лімітед» перебуває у правовідносинах з компаніями «Агрейн Менеджмент Лімітед» і «Агрейн Файненс Лімітед», власником корпоративних прав (100% статутного капіталу) яких вона є.

Посилаючись на ст. 167 Господарського кодексу України, апелянти вказують, що лише компанії «Агрейн Менеджмент Лімітед» і «Агрейн Файненс Лімітед» перебувають у корпоративних правовідносинах з ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" і володіють відповідними корпоративними правами на участь в управлінні цією господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації, та іншими корпоративними правами. Компанія «Агрейн Холдинг Лімітед» не є власником корпоративних прав (частки статутного капіталу) в ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" і відповідно не має похідних від корпоративних прав правомочностей щодо цього товариства.

Отже, скаржники зазначають, що третя особа, DNS Trust Settlement (ДНС Траст), знаходиться у правовідносинах з одним із акціонерів компанії «Агрейн Холдинг Лімітед» Маргаритою Софоклeyс.

Як зазначають апелянти, згідно витягу із реєстру компаній Республіки Кіпр акціонерами компанії «Агрейн Холдинг Лімітед» є дві особи: громадянка Республіки Кіпр Маргарита Софоклeyс, яка діє як трастовий керуючий DNS Trust Settlement та Компанія «Радосар Трейдінг Лімітед». Тобто акціонером у реєстрі зазначено фізичну особу Маргариту Софоклeyс, а не DNS Trust Settlement. Маргарита Софоклeyс є учасником зобов'язального правовідношення, про що саме й зазначено у реєстрі компаній Республіки Кіпр.

Скаржники зазначають, що представником DNS Trust Settlement у заяві про залучення його третьою особою на стороні відповідачів без самостійних вимог зазначено, що останній є акціонером Компанії «Агрейн Холдинг Лімітед» (Кіпр), але, скаржники вказують на те, що ця інформація відрізняється від дійсної. Таким чином, скаржники вважають, що DNS Trust Settlement, не має ніяких правовідносин (зокрема, корпоративних) із відповідачами у справі компаніями «Агрейн Менеджмент Лімітед» та «Агрейн Файненс Лімітед, а тому, враховуючи відсутність у DNS Trust Settlement правовідносин із відповідачами у справі, апелянти вважають, що представником останнього не доведено належними доказами, яким чином рішення у даній справі може вплинути на його права та обов'язки щодо сторін у справі, а тому, апелянти вважають, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення заяви DNS Trust Settlement про залучення його до участі у справі у якості третьої особи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15 червня 2015 р. апеляційні скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Воронюка О.Л.

15.06.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано апеляційну скаргу DNS Trust Settlement (ДНС Траст), яка ухвалою від 18.06.2015 р. прийнята до провадження та призначена до сумісного розгляду з апеляційними скаргами ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Воронюка О.Л.

В своїй апеляційній скарзі DNS Trust Settlement (ДНС Траст) просить скасувати частково рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 року у справі №916/4696/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 p., укладеного між позивачами (ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус") та компанією Agrein Management Limited (Покупцем 1); відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 p., укладеного між позивачем (ТОВ "Каренсі Клік") та компанією Agrein Finance Limited (Покупцем 2), в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 р. по справі № 916/4696/14 залишити без змін.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішення господарського суду прийняте при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Порушення судом норм процесуального права, на думку апелянта, полягало у прийнятті судового акту без участі представників сторони - відповідачів 1 та 2 (нерезидентів), не повідомлених належним чином та з дотриманням вимог Гаазької Конвенції про порядок вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15 листопада 1965 року, що була ратифікована Україною 19.10.2000 р.

Скаржник вважає, що суд в порушення Конвенції та ГПК України при розгляді справи №916/4696/14 безпосередньо не здійснював вручення (відправлення) ухвал суду щодо часу та місця розгляду справи відповідачам-нерезидентам (компаніям Agrein Management Limited та Agrein Finance Limited). Суд доручав здійснити такі повідомлення зацікавленим особам, позивачам по справі, при цьому за твердженням скаржника, не відомо коли саме та які документи були відправлені на адресу компанії Agrein Management Limited та компанії Agrein Finance Limited.

Отже, скаржник вважає, що господарським судом Одеської області під час розгляду даної справи здійснено грубе порушення норм процесуального права, яке в будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, а саме, справу розглянуто господарським судом за відсутності відповідача-1 та відповідача-2 не повідомлених належним чином про місце засідання суду.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було повно з'ясовано обставини справи, що мають значення для вирішення спору. За твердженням скаржника, в матеріалах справи є лише надані позивачами банківські документи, що підтверджують рух грошових коштів по їх рахунках. Проте зазначені документи, на думку апелянта, не є безумовним доказом відсутності розрахунків за договорами, оскільки розрахунки за договорами могли бути проведені через інші банківські рахунки позивачів або іншими засобами, наприклад, заліком взаємних однорідних вимог, тощо.

До того ж, скаржник вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріально права, а саме ст.ст. 22, 23, ч.2 ст. 651 ЦК України, оскільки судом не було досліджено, чи було взагалі завдано позивачам шкоди внаслідок порушення відповідачами 1 та 2 договорів та, відповідно, щодо позбавлення значною мірою позивачів того, на що Позивачі розраховували при укладенні договорів, внаслідок завданої шкоди.

Також, скаржник зазначає, що оцінюючи істотність порушення з боку відповідачів 1 та 2 щодо не оплати ціни договорів, то договори були укладені 29.08.2012 року, строк оплати був визначений до 31.12.2013 року, позивачі звернулися до суду лише в листопаді 2014 року, при цьому, за твердженням апелянта, позивачі не надали жодного доказу здійснення заходів щодо стягнення заборгованості з відповідачів 1 та 2, інших дій, направлених на захист своїх порушених прав (пред'явлення майнових вимог, претензій, листування до відповідачів 1 та 2 тощо). Як зазначає апелянт, з 01.01.2014 року у позивачів виникло право, передбачене ч. 3 ст. 692 ЦК України, щодо звернення до відповідачів 1 та 2 з вимогою про оплату заборгованості за договорами та звернення до суду за захистом свого порушеного права з відповідним позовом, в разі невиконання цієї вимоги. Проте, за твердженням скаржника, позивачі не надали суду доказів вимоги від відповідачів 1 та 2 сплати заборгованості за договорами.

Щодо свого правового статусу та обґрунтування права DNS Trust Settlement на звернення до суду, скаржник зазначає наступне.

За твердженням скаржника, в рамках даної справи DNS Trust Settlement діє та набуває юридичної суті через трастового керуючого М. Софоклеус, яка згідно сертифікату акціонерів Agrein Holding Limited, як трастовий керуючий DNS Trust Settlement зазначена власником 50% акцій компанії.

Скаржник зазначає, що з метою представництва та захисту інтересів DNS Trust Settlement, пов'язаних з володінням 50% акцій Agrein Holding Limited, М. Софоклеус, як трастовий керуючий DNS Trust Settlement уклала з АК «Коннов і Созановський» договори про надання юридичних послуг від 15.10.2014 р. та від 12.12.2014 р., видала на ім'я Іванова О.В. та АК «Коннов і Созановський» відповідні довіреності, на підтвердження повноважень АК «Коннов і Созановський» та Іванова О.В. видала відповідний лист про безвідкличну згоду та схвалення їх дій щодо представництва інтересів DNS Trust Settlement.

Як вказує апелянт, всі документи на представництво інтересів від імені DNS Trust Settlement підписані трастовим керуючим, через якого діє та набуває юридичної суті траст, а тому, скаржник вважає, що в рамках справи №916/4696/14 DNS Trust Settlement діяв та діє і особі трастового керуючого М. Софоклеус, яка є суб'єктом права.

Окрім того, своє право на звернення до суду DNS Trust Settlement підтверджує позицією Вищого господарського суду, викладену у постановах від 01.04.2015 р. у даній справі, а також постановами у справах №911/5124/14, №916/4694/14, №916/4695/14, №922/5607/14.

Таким чином, скаржник вважає, що DNS Trust Settlement в особі трастового керуючого є повноправним учасником судового процесу та вправі звертатись до суду з даною апеляційною скаргою.

23.06.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційні скарги позивачів від DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" - відмовити в повному обсязі.

У даному відзиві третя особа зазначає, зокрема, що позивачі помилково посилаються на приписи ст.ст. 694 та 695 ЦК України, оскільки, на думку DNS Trust Settlement (ДНС Траст), дані статті підлягають застосуванню у правовідносинах, що передбачають продаж товарів в кредит із відстроченням або розстроченням платежу, в той час, як на думку третьої особи, при укладені спірних договорів сторони використали право, передбачене ч.1 ст. 692 ЦК України, а саме право на встановлення у договорах строку оплати товару за домовленістю сторін після його прийняття.

До того ж, DNS Trust Settlement (ДНС Траст) зазначає, що навіть якщо апеляційним судом буде підтверджено правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розірвання договорів в судовому порядку, договори с діючими з моменту укладання до моменту розірвання. Договорами (п.п. 3.5, 5.1) передбачений перехід права власності на частку в статутному капіталі з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів (тобто передбачений перехід права власності до моменту оплати частки). Проте, як стверджує третя особа, ні відповідними положеннями ЦК України щодо договору купівлі-продажу (яким передбачено перехід права власності на товар від продавця до покупця до моменту оплати товару), ні договорами не передбачено інших наслідків розірвання договорів, ніж ті, що визначені ч. 4 ст. 653 ЦК України, а тому, на думку третьої особи, якщо припустити правомірність розірвання договорів в судовому порядку, відсутні правові підстави для повернення позивачам частки в статутному капіталі, оскільки, в даному випадку, позивачі мають право лише на відшкодування збитків відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 653 ЦК України.

Також, третя особа вказує на необґрунтованість надсилання судом судових документів у справі безпосередньо позивачами, оскільки вважає, що це порушує приписи Гаазької конвенції про порядок вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15 листопада 1965 р., що була ратифікована Україною 19.10.2000 р., згідно умов якої, необхідно здійснювати направлення відповідних повідомлень та документів у справі, зокрема, на адресу відповідачів, компанії Agrein Management Limited та компанії Agrein Finance Limited, через відповідні Центральні Органи відповідних держав.

Окрім того, третьою особою відхиляються посилання позивачів, на те, що DNS Trust Settlement було необґрунтовано залучено судом першої інстанції до участі у справ у якості третьої особи, оскільки третя особа вважає, що в рамках даної справи DNS Trust Settlement діє та набуває юридичної суті через трастового керуючого М. Софоклеус, яка згідно сертифікату акціонерів Agrein Holding Limited (Кіпр), як трастовий керуючий DNS Trust Settlement, зазначена власником 50% акцій компанії, заявлений позов безпосередньо стосується прав та інтересів DNS Trust Settlement в особі трастового керуючого, так як позбавлення компанії Agrein Management Limited та Agrein Finance Limited корпоративних прав ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", є, по суті, позбавленням DNS Trust Settlement в особі трастового керуючого прав власності на частку в бізнесі та в майні ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", а тому третя особа вважає, що рішення у справі №916/4696/14 впливає на права та обов'язки DNS Trust Settlement в особі трастового керуючого щодо відповідачів у справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24 червня 2015 р. розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

Враховуючи перебування судді Жекова В.І. у відрядженні, судді Воронюка О.Л. у відпустці, розпорядженням керівника апарату №254 від 07.07.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/4696/14.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2015 р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Аленін О.Ю., судді: Богатир К.В., Мишкіна М.В. та ухвалою від 08.07.2015 р. даним складом колегії суддів апеляційні скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст) прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні від 08.07.2015 р. суддею Мишкіною М.А., на підставі ст.20 ГПК України, подано заяву про самовідвід, у зв'язки з тим, що суддя Мишкіна М.А. приймала участь у розгляді справи №916/4696/14, однак судовий акт, прийнятий під її головуванням, частково скасований Вищим господарським судом України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 р. заяву судді Мишкіної М.А. про самовідвід по справі №916/4696/14 задоволено та прийнято самовідвід судді Мишкіної М.А. по справі №916/4696/14.

Розпорядженням керівника апарату №258 від 09.07.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/4696/14.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2015 р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Аленін О.Ю., судді: Богатир К.В., Сидоренко М.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 р. апеляційні скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст) прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Сидоренка М.В.

09 липня 2015 р. Одеським апеляційним господарським судом було отримано апеляційну скаргу Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited), які ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2015 р. було прийнято до провадження та призначено до сумісного розгляду з апеляційними скаргами ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст) колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Сидоренка М.В.

Компанія "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанія "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) в своїй апеляційній скарзі просять скасувати частково рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 р. у справі № 916/4696/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р. укладеного між Позивачами (ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус") та компанією Agrein Management Limited (Покупцем); відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р. укладеного між позивачем (TOB ТОВ "Каренсі Клік") та компанією Agrein Finance Limited (Покупцем), в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 р. у справі №916/4696/14 залишити без змін.

Свої вимоги скаржники обґрунтовують тим, що судом першої інстанції було порушено п. 2 частини 3 статті 104 ГПК України, а саме, справу розглянуто судом за відсутності відповідачів 1 та 2 - нерезидентів, не повідомлених належним чином про місце засідання суду, також, судом порушено пункт 1 частини 1 статті 104 ГПК України, оскільки не вжито розумних зусиль для повідомлення відповідачів 1 та 2 - нерезидентів про зміст позовних вимог та дату судового засідання, тому суд розглянув справу лише за наявними матеріалами справи, що були надані лише позивачами, в порушення приписів пункту 4 частини 1 статті 104 ГПК України - судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме - статті 651 Цивільного кодексу України.

Як зазначають апелянти, компанії Agrein Management Limited та Agrein Finance Limited повинні були бути повідомлені про справу та про час і місце судового засідання відповідно до Гаазької конвенції про порядок вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15 листопада 1965 року, що була ратифікована Україною 19.10.2000 р., а також - Республікою Кіпр.

За твердженням скаржників, відповідно до положення Конвенції, незалежно від обраного судом каналу вручення документів дане вручення (відправлення документів) повинно здійснюватися безпосередньо судом та судові документи повинні бути перекладені на відповідну іноземну мову.

При цьому, як вказують апелянти, суд зобов'язав позивачів здійснити переклад усіх процесуальних документів у справі №916/4696/14, а також доручив позивачам направити зазначені документи відповідачам 1 та 2, що, на думку апелянтів, є порушенням Конвенції, оскільки, на думку скаржників, суд мав самостійно здійснити направлення процесуальних документів у справі відповідачам-нерезидентам.

На думку скаржників, судом першої інстанції в порушення приписів ст. 651 ЦК України, не було досліджено, чи було взагалі завдано позивачам шкоди внаслідок порушення відповідачами 1 та 2 договорів та, відповідно, щодо позбавлення значною мірою позивачів того, на що вони розраховували при укладенні договорів, внаслідок завданої шкоди.

До того ж, скаржники зазначають, що спірні договори були укладені 29.08.2012 року, строк оплати був визначений до 31.12.2013 року, позивачі звернулися до суду лише в листопаді 2014 року, при цьому, за твердженням апелянтів, позивачі не надали жодного доказу здійснення заходів щодо стягнення заборгованості з відповідачів 1 та 2, інших дій, направлених на захист своїх порушених прав (пред'явлення майнових вимог, претензій, листування до відповідачів 1 та 2, тощо).

08.07.2015 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшли відзиви на апеляційні скарги позивачів від Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) в яких останні просять у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" на рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 р. по справі № 916/4696/14 за позовом ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" до компаній Agrein Management Limited, Agrein Finance Limited та ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» про розірвання договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування рішення загальних зборів - відмовити у повному обсязі.

У даних відзивах, відповідачі зазначають, що позивачі помилково посилаються на приписи ст.ст. 694 та 695 ЦК України, оскільки, на думку DNS Trust Settlement (ДНС Траст), дані статті підлягають застосуванню у правовідносинах, що передбачають продаж товарів в кредит із відстроченням або розстроченням платежу, в той час, як на думку третьої особи, при укладені спірних договорів сторони використали право, передбачене ч.1 ст. 692 ЦК України, а саме право на встановлення у договорах строку оплати товару за домовленістю сторін після його прийняття.

До того ж, компанії зазначають, що навіть якщо апеляційним судом буде підтверджено правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розірвання договорів в судовому порядку, договори є діючими з моменту укладання до моменту розірвання. Договорами (п.п. 3.5, 5.1) передбачений перехід права власності на частку в статутному капіталі з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів (тобто передбачений перехід права власності до моменту оплати частки). Проте, за посиланням відповідачів 1 та 2, ні відповідними положеннями ЦК України щодо договору купівлі-продажу (яким передбачено перехід права власності на товар від продавця до покупця до моменту оплати товару), ні договорами не передбачено інших наслідків розірвання договорів, ніж ті, що визначені ч. 4 ст. 653 ЦК України, а тому, на їх думку, якщо припустити правомірність розірвання договорів в судовому порядку, відсутні правові підстави для повернення позивачам частки в статутному капіталі, оскільки, в даному випадку, позивачі мають право лише на відшкодування збитків відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 653 ЦК України.

10.07.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзиви від представника позивачів на апеляційну скаргу Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited), а також DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника відповідача 1 та відповідача 2 на рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 р. по справі №916/4696/14 та припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника DNS Trust Settlement (ДНС Траст) Іванова О.В. на рішення господарського суду Одеської області від 28.05.2015 р. у справі № 916/4696/14.

У своєму відзиві на апеляційні скарги компаній, позивач вказує на відсутність зазначених відповідачами порушень судом першої інстанції норма процесуального права, оскільки вважає, що відповідачів-нерезидентів було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи. Так, за твердженням ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", представником позивачів, за дорученням суду першої інстанції було здійснено офіційні переклади усіх прийнятих у справі процесуальних документів та направлено їх за наявною в матеріалах справи адресою відповідачів 1 та 2, які були отримані останніми.

За твердженням апелянтів, оскільки, відповідачами в даній справі виступають іноземні компанії, порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Республіки Кіпр та Британських Віргінських островах регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965 p.), ратифікованою Україною 19.10.2000 р., зокрема, статтею 10 Конвенції передбачене право запитуваної сторони встановити обмеження при способах вручення документів на своїй території. В даному випадку запитуваною стороною є Республіка Кіпр та Британські Віргінські острови, які на відміну від України, що приєдналася до Конвенції із застереженнями, зокрема стосовно невикористання на своїй території способів передачі судових документів передбачених ст. 10 Конвенції, не робили таких застережень.

Зокрема, скаржники зазначають, що нотою, датованою 05.01.1984 року, Уряд Кіпру зазначив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених у ст. 10 Конвенції, тобто безпосередньо поштою особам, які перебувають на території Республіки Кіпр. Крім того, скаржники зазначають, що Великобританія (до складу якої входять Британські Віргінські острови) також не заперечує проти застосування ст. 10 (а) Гаазької конвенції.

Апелянти вважають, що суд повинен врахувати можливість надіслання судових документів у даній справі поштою безпосередньо сторонам-нерезидентам, а також суд повинен призначати такий спосіб повідомлення сторін про час, дату та місце судового розгляду, який буде сприятиме найбільш швидкому здійсненню правосуддя та забезпечуватиме розумність тривалості судового провадження.

Таким чином, апелянти вважають, що у разі необхідності надіслання документів, що підлягають врученню у даній справі відповідачам (території Республіки Кіпр та Британських Віргінських островів) останні можуть бути надіслані безпосередньо поштою за вказаними адресами відповідачів, відповідно до Конвенції, що передбачає таку можливість.

До того ж, у відзиві на апеляційні скарги, представник позивачів зазначає, що умова про оплату придбаної частки є істотною в силу відповідних положень спірних договорів та ст. 691, 692 ЦК України, а тому невиконання цієї істотної умови є підставою для розірвання договору, та не має правових підстав для скасування рішення суду в цій частині.

Окрім того, у відзиві, позивачі зазначають, що вважають хибними твердження скаржника, що спірні договори не підлягають регулюванню ст. 694 та 695 ЦК України, які регулюють відносини, що, відповідно, є по своїй суті різновидом комерційного кредиту (ст. 1057 ЦК України), оскільки, на думку позивачів, комерційний кредит надається з умовою про сплату процентів та така умова є обов'язковою, на відміну від зазначеної вище норми ст.695 ЦК України.

Також, у своєму відзиві на апеляційну скаргу DNS Trust Settlement (ДНС Траст), позивачі зазначили, що правовідносини щодо корпоративних прав існують лише між позивачами та відповідачами, а тому, враховуючи відсутність у третьої особи правовідносин із відповідачами у справі, представником останнього не доведено належними доказами, яким чином рішення у даній справі може вплинути на його права та обов'язки щодо сторін у справі.

А тому, позивачі вважають, що прийняттям рішення у даній справі DNS Trust Settlement в особі трастового керуючого Margarita Sofokleous не буде позбавлено, змінено чи наділено новими правами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що DNS Trust Settlement безпосередньо володіє корпоративними правами відповідачів компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" та компанії "Агрейн Файненс Лімітед".

До того ж, позивачі зазначають, що у матеріалах справи відсутні докази реєстрації DNS Trust Settlement (ДНС Траст) та набуття статусу його, як юридичної особи, а тому дана обставина, на думку позивачів, виключає існування у цієї особи юридичного інтересу до результатів вирішення спору у даній справі, а саме судове рішення не може впливати на будь-які права вказаної особи та з цих же підстав DNS Trust Settlement (ДНС Траст) не може користуватися правами третьої особи при розгляді даної справи, а тому, позивачі вважають, що у суду першої інстанції не було підстав для залучення DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в якості третьої особи, у зв'язку з чим, позивачі вважають, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою DNS Trust Settlement (ДНС Траст) підлягає припиненню.

У судовому засіданні від 27.09.2015 р. оголошено перерву до 29.07.2015 р.

У судовому засіданні представники апелянтів підтримали свої апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні.

Представник ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" у судовому засіданні надав пояснення згідно з якими погоджується з апеляційною скаргою ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" та просить її задовольнити.

Представник позивачів заперечував проти задоволення апеляційних скарг DNS Trust Settlement (ДНС Траст), компаній "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited).

Представник компаній "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивачів та підтримав апеляційну скаргу DNS Trust Settlement (ДНС Траст).

Представник DNS Trust Settlement (ДНС Траст) у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить підпис уповноваженого представника на розписці від 27.07.2015 р., яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши у судовому засіданні представників учасників процесу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст), компаній "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно з п.2 ч.2 ст.104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачами у справі є, зокрема, Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited).

Компанія "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) зареєстрована та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, з реєстраційним номером НЕ 306631, з місцезнаходженням за адресою Кіпр, 3106, Лімассол, Максіму Мікаіліді, 6 МАКСІМОС ПЛАЗА, ТАУЕР 3, 4-ий поверх, кв./офіс 401.

Компанія "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) заснована та зареєстрована на Британських Віргінських островах за реєстраційним номером 1708432 з місцезнаходженням за адресою Женева Плейс, Вотерфронт Драйв, а/с 3469, Роуд Таун, Тортола, Британські Віргінські острови.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.

Згідно із ст.123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Міжнародним договором, яким регулюється питання вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. (надалі - Конвенція), до якої Україна приєдналась 19.10.2000 р.

Відповідно до ч.1 ст.1 Конвенції ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно із ч.1 ст.2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Відповідно до ст.3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ст.5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

Статтею 10 Конвенції встановлено, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Згідно з ст.15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Отже, Конвенцією чітко встановлений спосіб та порядок вручення судових та позасудових документів за кордоном.

Так, статтею 3 Конвенції встановлений вичерпний перелік уповноважених осіб на вручення судових та позасудових документів за кордоном, якими є орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави.

Нотою, датованою 05.01.1984 року, Уряд Кіпру зазначив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених у ст. 10 Конвенції, тобто безпосередньо поштою особам, які перебувають на території Республіки Кіпр.

До того ж, Великобританія (до складу якої входять Британські Віргінські острови) також не заперечує проти застосування ст. 10 (а) Гаазької конвенції.

Таким чином, Республіка Кіпр та Британські Віргінські острови погодились на вручення судових та позасудових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Судова колегія відзначає, чинним законодавством не передбачено інших способів повідомлення осіб-нерезидентів, окрім тих, що встановлені Конвенцією.

Отже, враховуючи вищевикладені приписи, господарський суд Одеської області був зобов'язаний особисто звернутися до уповноваженого органу іноземної держави із відповідним дорученням про вручення судових документів відповідачам-нерезидентам по справі, а саме Компаніям "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited).

Натомість, судом першої інстанції під час розгляду даної справи, ухвалами від 27.01.2015 р., 28.04.2015 р., 14.05.2015 р., було зобов'язано позивачів зробити нотаріально засвідчений переклад даних судових ухвал, а також копії позовної заяви та доданих до неї документів та направити відповідні засвідчені документи відповідачам Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited), Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) та третій особі, докази направлення надати до суду.

Таким чином, обраний судом першої інстанції спосіб повідомлення відповідачів-нерезидентів по справі не відповідає вимогам Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р.

Судовою колегією не приймаються до уваги наявні в матеріалах справи накладні на відправлення поштової кореспонденції та листи АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна», якими зазначено про вручення поштових відправлень на території Республіки Кіпр та Британських Віргінських островів, та на підставі яких судом першої інстанції було зроблено висновок про належне повідомлення відповідачів-нерезидентів про час, дату та місце розгляду справи, оскільки з даних доказів не вбачається, які саме документи було направлено на адреси відповідачів.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд не переконався у тому, що судові документи у цій справі були вручені у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, а також, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання, що є безумовним порушенням норм процесуально права, оскільки справу розглянуто господарським судом за відсутністю відповідачів, не повідомленої належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.3 ст.104 ГПК України.

Між тим, розглянувши позовну заяву ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів, 29.08.2012 р. відбулись загальні збори учасників ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» (оформлені протоколом №8/2012 від 29.08.2012р.), на яких, були прийняті рішення:

- вивести ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн" ТОВ "Уелс Хаус" зі складу учасників Товариства, та ввести Компанію "Агрейн Менеджмент Лімітед" та Компанію "Агрейн Файненс Лімітед" до складу учасників Товариства у зв'язку із відступленням (продажем) цими учасниками корпоративних прав (своїх часток у статутному капіталі ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів») Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед";

- в зв'язку зі змінами, що сталися в складі Учасників Товариства та змінами, що сталися в його органах управління та контролю, внести зміни до Статуту Товариства, виклавши його в новій редакції (додається), затвердити та підписати його новим Учасникам, що володіють у сукупності 100% статутного капіталу Товариства;

- доручити директору ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» провести всі необхідні дії, пов'язані з державною реєстрацією Статуту ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» в новій редакції та внесенням змін, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, інших органах, що сталися у зв'язку із змінами складу учасників Товариства.

Також розглядом справи встановлено, що 29 серпня 2012 року між Компанією "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) (Покупець), ТОВ "Вайз Коін" (Продавець - 1), ТОВ "Голден Трідл" (Продавець - 2), ТОВ "Каренсі Клік" (Продавець - 3), ТОВ "Лід Лайн" (Продавець - 4) та ТОВ "Уелс Хаус" (Продавець - 5) було укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" відповідно до п. 1.1 якого Продавці зобов'язуються передати у власність Покупця частку у розмірі 99 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку, що належить Продавцям, у тому числі, згідно з п. 1.1.1 Продавець - 1 зобов'язується передати у власність Покупця належну йому частку у розмірі 23,3333 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що еквівалентно 1 963 889 грн. 00 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку Продавця -1; п. 1.1.2 Продавець - 2 зобов'язується передати у власність Покупця належну йому частку у розмірі 23,3333 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що еквівалентно 1 963 889 грн. 00 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку Продавця -2; п. 1.1.3 Продавець - 3 зобов'язується передати у власність Покупця належну йому частку у розмірі 22,3333 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що еквівалентно 1 879 722 грн. 33 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку Продавця -3; п. 1.1.4 Продавець - 4 зобов'язується передати у власність Покупця належну йому частку у розмірі 15 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що еквівалентно 1 262 500 грн. 00 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку Продавця -4; п. 1.1.5 Продавець - 5 зобов'язується передати у власність Покупця належну йому частку у розмірі 15 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що еквівалентно 1 262 500 грн. 00 коп., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку Продавця -5.

Відповідно до п. 2.1 договору від 29.08.2012 р. за домовленістю сторін, ціна продажу частки у розмірі 99 відсотків статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" становить 8 332 500,33 грн.

Згідно з п. 2.2 договору від 29.08.2012 р. платіж може бути здійснено в національній валюті України, або в доларах США, або в іншій, ніж долар США іноземній валюті, що визнається Національним банком України вільно конвертованою валютою, за офіційним курсом Національного банку України на момент підписання цього договору.

Пунктом 2.3 договору від 29.08.2012 р. передбачено, що Покупець зобов'язаний сплатити вартість частки, зазначеної у п. 2.1 цього договору до 31 грудня 2013 року шляхом безготівкового перерахування коштів на поточні рахунки Продавців. Можлива дострокова (авансова) оплата Покупцем суми, визначеної у п. 2.1 цього договору (як повністю так і частково).

Відповідно до пп. 3.1, 3.3 договору від 29.08.2012 р. до Покупця переходять всі права та обов'язки учасника ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", передбачені чинним законодавством та установчими документами ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", з моменту внесення державним реєстратором відповідних змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі, стосовно Покупця, як учасника товариства. Цей договір є підставою для внесення змін до установчих та реєстраційних документів Товариства, що затвердять участь Покупця у товаристві.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 6.1 договору від 29.08.2012 р.).

Крім того, 29 серпня 2012 року між Компанією "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) (Покупець) та ТОВ "Каренсі Клік" (Продавець) було укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця частку у розмірі 1 відсоток статутного капіталу статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що еквівалентно 84 166,67 грн., а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказану частку Продавця.

Відповідно до п. 2.1 договору від 29.08.2012 р. за домовленістю Сторін ціна продажу належної Продавцеві частки у розмірі 1 відсоток статутного капіталу ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" становить 84 166,67 грн. без ПДВ.

Згідно з пп. 2.2, 2.3 договору від 29.08.2012 р. платіж може бути здійснено в національній валюті України, або в доларах США, або в іншій, ніж долар США іноземній валюті, що визнається Національним банком України вільно конвертованою валютою, за офіційним курсом Національного банку України на момент підписання цього договору. Покупець зобов'язаний сплатити вартість частки, зазначеної у п. 2.1 цього договору до 31 грудня 2013 року шляхом безготівкового перерахування коштів на поточні рахунки Продавців. Можлива дострокова (авансова) оплата Покупцем суми, визначеної у п. 2.1 цього договору (як повністю так і частково).

Пунктами 3.1, 3.3 договору від 29.08.2012 р. передбачено, що до Покупця переходять всі права та обов'язки учасника ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", передбачені чинним законодавством та установчими документами ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", з моменту внесення державним реєстратором відповідних змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі, стосовно Покупця, як учасника товариства. Цей договір є підставою для внесення змін до установчих та реєстраційних документів товариства, що затвердять участь Покупця у товаристві.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 6.1 договору від 29.08.2012 р.).

Матеріалами справи встановлено, що позивачі належним чином виконали умови договору від 29.08.2012 р., вийшли зі складу учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 27.10.2014 р. № 19504908. Проте, відповідач - 1 Компанія "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) в порушення п. 2.2 договору від 29.08.2012 р., станом на день звернення з відповідним позовом до суду, не виконав свої зобов'язання в частині оплати вартості часток в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що підтверджується довідками обслуговуючих банків. Відповідач Компанія "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) набув право власності на корпоративні права за договором від 29.08.2012 р., що підтверджується витягом з ЄДРПОУ та протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" №8/20012 від 29.08.2012 р., відповідно до якого позивачі вийшли зі складу учасників товариства, а зазначений відповідач увійшов до складу учасників товариства.

Крім того, ТОВ "Каренсі Клік", також належним чином виконало умови договору від 29.08.2012 р., вийшовши зі складу учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 27.10.2014 р. № 19504908. Однак, відповідач - 2 Компанія "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) в порушення п. 2.3 договору від 29.08.2012 р., станом на день звернення з відповідним позовом до суду, не виконав свої зобов'язання в частині оплати вартості частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", що підтверджується довідкою обслуговуючого банку. Відповідач - 2 Компанія "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) набув право власності на корпоративні права за договором від 29.08.2012 р., що підтверджується витягом з ЄДРПОУ та протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" №8/2012 від 29.08.2012 р., відповідно до якого позивач ТОВ "Каренсі Клік" вийшов зі складу учасників товариства, а відповідач - 2 Компанія "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) увійшов до складу учасників товариства.

Позивачами надані докази, а саме виписки з банківських рахунків позивачів, відомості про які зазначені в договорах купівлі-продажу від 29.08.2012 року, про рух коштів на рахунках позивачів в період з 01.08.2012 року по 27.10.2014 р., з яких не вбачається зарахування грошових коштів в оплату придбаних відповідачами 1, 2 часток в ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" ані частково, ані повністю.

Під час апеляційного перегляду справи відповідачі не надали жодного доказу на підтвердження виконання повністю чи частково своїх зобов'язань по сплаті за спірними договорами купівлі-продажу. Не надано останніми і інших доказів, із якими пов'язується припинення зобов'язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

За визначенням ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

За нормою ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

Частиною 1 статті 188 ГК України та статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в т.ч. розірвання договору.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Як зазначено вище, відповідачами 1,2 порушено, встановлені договорами купівлі-продажу зобов'язання по оплаті придбаних часток в ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів".

З аналізу норм ст.ст. 638, 655-657, 689, 691, 692 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна є істотною умовою договору купівлі-продажу, а обов'язок з оплати товару - є основним обов'язком покупця. Отже, порушення покупцем обов'язку щодо оплати фактично переданої частки є істотним порушенням договору і достатньою підставою для задоволення позовних вимог позивачів про розірвання договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р., укладених з відповідачем-1 та відповідачем-2.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянтів, Компаній "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) на те, що судом не встановлено та позивачами не доведено того, що неоплата за спірними договорами є істотним порушенням умов договору та що позивачі мали довести збитки, які отримали в результаті неотримання грошових коштів за спірними договорами, з наступних підстав.

Так, договорами встановлена вартість даних договорів та терміни сплати грошових коштів на користь позивачів. Не сплативши грошові кошти за передані корпоративні права в ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" відповідачами було позбавлено позивачів права на отримання тих результатів, на які вони розраховували, а саме отримання грошових коштів.

Враховуючи вищевикладені обставини, наявність істотного порушення Компаніями "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) умов договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29 серпня 2012 року, та те, що позивачі позбавляються того, на що розраховували при укладені даних договорів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29 серпня 2012 року укладеного між ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" та Компанією "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та розірвання договору купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29 серпня 2012 року укладеного між ТОВ "Каренсі Клік" та Компанією "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивачів про скасування рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", яке оформлене протоколом №8/2012 від 29.08.2012 року, то колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Між тим, законодавцем унормовано певні особливості врегулювання відносин, які виникають із договорів купівлі-продажу майна з відстрочкою або розстрочкою платежу.

Так, за приписами ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Відповідно ст. 695 ЦК України договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Судова колегія, досліджуючи зміст зобов'язань за спірними договорами, дійшла висновку, що останні за своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу в кредит з відстроченням платежу, а тому для врегулювання цих спірних відносин мають бути застосовані саме положення ст. 694 ЦК України, які передбачають право продавця вимагати повернення неоплаченого покупцем товару.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідачів 1, 2 щодо нездійснення позивачами свого права на пред'явлення вимоги по оплаті, визначеного ст. 692 ЦК України, оскільки за приписами ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, та відповідно нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи встановлені законодавцем права покупця вимагати оплати товару чи права покупця вимагати повернення неоплаченого товару у спірних відносинах, обрання позивачами права вимоги від відповідачів 1, 2 повернення неоплачених за спірними договорами корпоративних прав повністю узгоджується із наведеними нормами Цивільного кодексу України.

Корпоративними правами, згідно ст. 167 ГК України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права за своєю правовою природою є сукупністю майнових та особистих немайнових прав, які згідно ч. 2 ст. 656 ЦК України можуть виступати предметом договору купівлі-продажу, до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 140 ЦК України, товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів.

Ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» визначає перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Таким чином, при передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який відступив її повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 334 ЦК України, переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна; до передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товаророзпорядчого документа на майно. Але зважаючи на особливості об'єкту продажу, який є нематеріальним об'єктом і фізично не може бути переданий, норми даної статті не можуть бути застосовані для визначення дієвого способу захисту прав позивачів.

В свою чергу, згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» судам при вирішенні корпоративних спорів необхідно звернути увагу на неможливість застосування способів захисту прав та законних інтересів осіб, не передбачених чинним законодавством, зокрема ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, та які не випливають із положень законодавства.

Визначені ст. 16 ЦК України способи захисту цивільних прав та інтересів можуть застосовуватися як окремо, так і в сукупності, тому цілком правомірним є застосування при вирішенні даної справи способів захисту, передбачених , п. 7 (припинення правовідношення) ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Як зазначено у п. 2.2.2 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 року № 04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді спорів, що виникають з корпоративних відносин» у вирішенні корпоративних спорів господарським судам слід виходити з того, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту набуття права власності на акції акціонерного товариства або вступу до інших господарських товариств.

Таким чином, колегія суддів вважає, що повернення корпоративних прав позивачам можливо лише шляхом припинення корпоративних правовідносин відповідача-1 та відповідача-2 як учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" та застосування механізму поновлення у цих корпоративних правовідносинах позивачів, виходячи з приписів чинного законодавства яким врегульовані правовідносини набуття, припинення корпоративних прав та їх реєстрації.

Правовий статус учасника товариства з обмеженою відповідальністю встановлюється статутом останнього, як установчим документом. Згідно приписів ст. 88 та ст. 143 ЦК України, ст. 4 та ст. 51 Закону України «Про господарські товариства» установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут, який має містити, зокрема, відомості про розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника.

Згідно ст. 89 ЦК України, статей 6, 7 Закону України «Про господарські товариства» юридична особа підлягає державній реєстрації, до Єдиного державного реєстру включаються дані державної реєстрації, встановлені законом відомості про юридичну особу; зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до Єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня державної реєстрації. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» до відомостей, які включаються до Єдиного державного реєстру відноситься перелік засновників (учасників) юридичної особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» для внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи подається або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників), завірена в установленому порядку, або нотаріально засвідчена копія заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або нотаріально засвідчена копія документа про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства, або нотаріально посвідчений договір про такий перехід чи передання, або рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

Оскільки позивачі не мають правового статусу учасників товариства, то вони позбавлені можливості провести загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю, а також не вправі спонукати відповідачів як дійсних учасників товариства провести такі збори та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників. Неможливо в даному випадку провести реєстрацію змін до статуту на підставі інших правочинів, передбачених ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», оскільки для їх вчинення вимагається волевиявлення обох сторін.

Як зазначено у п. 3.12 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 року № 04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді спорів, що виникають з корпоративних відносин» вміщений у статті 16 ЦК України перелік способів захисту цивільних прав не є вичерпним; на вимогу позивача суд може застосувати й інші, ніж передбачені цією статтею, способи захисту прав, якщо вони не суперечать законодавству і не порушують права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

А тому, враховуючи обставини даної справи, особливості правовідносин між сторонами та специфічний характер корпоративних прав, як нематеріального об'єкту, суд вважає правомірним використання способу захисту, передбачений законом.

Так, згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Як вбачається з приписів наведеної вище норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» - чинним законодавством передбачений правовий механізм скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи та визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

А тому, керуючись ч. 2 ст. 16, ст.ст. 88, 89, 143 та ч. 4 ст. 694 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 7 та 51 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 29 та 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» суд вважає, що враховуючи висновок суду про розірвання договорів купівлі-продажу часток в ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", обґрунтованим є заявлений позов в частині заявлених вимог про скасування рішення загальних зборів від 29.08.2012 р. як правовий наслідок припинення правовідносин купівлі-продажу часток в товаристві.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині скасування рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", яке оформлене протоколом №8/2012 від 29.08.2012 року підлягають задоволенню.

Доводи апеляційних скарг Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед", Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" та ДНС Траст спростовуються вищенаведеними висновками апеляційного господарського суду та у своїй сукупності не спростовують правову позицію позивачів, з якою погодився суд апеляційної інстанції.

Судовою колегією не приймаються до уваги посилання позивачів на те, що провадження за апеляційною скаргою DNS Trust Settlement (ДНС Траст) підлягає припиненню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2014 р., зокрема, заяву DNS Trust Settlement (ДНС Траст) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - DNS Trust Settlement (ДНС Траст).

Вказана ухвала у даній частині на даний час є чинною та сторонами не оскаржувалась, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для припинення провадження а апеляційною скаргою третьої особи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 103 Господарського кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що господарським судом Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення, порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, апеляційні скарги частковому задоволенню та позов ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус", DNS Trust Settlement (ДНС Траст), Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited), Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 28 травня 2015 р. у справі №916/4696/14 скасувати.

Позов задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р., укладений між ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" та Компанією "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited).

Розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" від 29.08.2012 р., укладений між ТОВ "Каренсі Клік" та Компанією "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited).

Скасувати рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" (, 66200, Україна, Одеська обл. Савранський р-н, смт. Саврань, вул. Степова, буд. 1) оформлене протоколом №8/2012 від 29.08.2012 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 31.07.2015 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Сидоренко М.В.