РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

29 липня 2015 року Справа № 924/1765/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Баклан Н.C.

розглянувши апеляційну скаргу - публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року у справі №924/1765/14

за заявою Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

до Публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат"

про банкрутство

За участю представників учасників провадження:

Від кредиторів - Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому: Овчарук Катерина Сергіївна (довіреність №32143/06 від 30.12.2014 р.), ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області: Твардовська Єлизавета Юріївна (довіреність №14900/9/22-25-10 від 09.07.2015 р.)

Від боржника - ПАТ «Термопластавтомат»: Петров Іван Петрович (довіреність №109 від 13.10.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року у справі 924/1765/14 (суддя Грамчук І.В.), зокрема, визнано грошові вимоги кредитора - Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат" м. Хмельницький в сумі 3028494,15 грн., що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів у справі №924/1765/14 та задоволенню в шосту чергу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ПАТ "Термопластавтомат" звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі апелянт просить суд скасувати ухвалу частково (в частині невизнаних вимог боржником) про визнання грошових вимог у справі про банкрутство від 22.06.2015 року.

Зокрема звертає увагу суду на те, що в ухвалі суду першої інстанції використовуються терміни такі як: податкове зобов'язання, грошове зобов'язання, податковий борг. Податковий кодекс України тлумачить їх по різному, а саме:

п. 14.1.156. податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

п. 14.1.39. грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

п. 14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

На думку скаржника, мова повинна йти виключно про грошові зобов'язання (вимоги) в редакції статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Скаржник вважає, що суд першої інстанції, аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, не враховував наступне.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно із статтею 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України визначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (фактичне), та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території (п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України).

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України).

В свою чергу статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України:

- право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом;

- право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою;

- право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі.

Таким чином, на думку апелянта, можемо спостерігати конкуренцію (колізію) спеціальних норм (Податкового кодексу України, Земельного кодексу України).

Враховуючи, що розгляд заяви ДПІ у м. Хмельницькому обмежується виключно грошовими вимогами, які виникли на основі податкових зобов'язань (відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства) і ні яким чином не стосуються відносин, що регулюються земельним законодавством, наголошує на те, що при конкуренції двох або більше спеціальних норм між собою, перш за все, потрібно брати до уваги наступне:

1) особливості, властиві нормам права залежно від їх галузевої приналежності;

2) при конкуренції спеціальних норм, прийнятих у різний час, застосуванню підлягає норма, прийнята хронологічно (виняток - норма зворотної дії, яка пом'якшує або скасовує відповідальність особи);

3) застосуванню підлягає та спеціальна норма, яка більш повно та точно врегульовує конкретні правовідносини.

Фактично сплачені (платіжні доручення у матеріалах справи) суми земельного податку суб'єктами господарювання (Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал - центр», Приватне підприємство «Житловий комплекс «Парковий») 114 774, 50 грн. та 39 600, 00 грн. відповідно, на підставі п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України не могли бути визнанні Господарським судом Хмельницької області як фактичні зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Термопластавтомат», які нараховані на той самий об'єкт оподаткування (земельна ділянка) на якому знаходиться нерухоме майно (приміщення), що належить на праві власності вищевказаним підприємствам (Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал - центр», Приватне підприємство «Житловий комплекс «Парковий»).

Крім того, боржником (Публічне акціонерне товариство «Термопластавтомат») безпосередньо сплачений податок на додану вартість у розмірі 27 200, 00 грн. (платіжні доручення в матеріалах справи) і також не може бути визнаний.

Апелянт вважає, що загальна сума не визнаних вимог ДПІ у м. Хмельницькому боржником складає 181 574, 50 грн.

На підставі викладеного просить скасувати частково (в частині невизнаних вимог боржником) ухвалу про визнання грошовиг вимог від 22 червня 2015р. у справі про банкрутство №924/1765/14 і прийняти нове рішення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року у справі №924/1765/14 апеляційна скарга ПАТ «Термопластавтомат» на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 22.06.15 р. була прийнята до провадження та призначена до розгляду на "29" липня 2015 р. об 12:15 год.

Ухвалою суду від 23.07.2015 року за клопотанням ДПІ у м. Хмельницькому, вказане вище судове засідання було призначене в режимі відеоконференції.

29.07.2015 року в судове засідання представник боржника - ПАТ «Термопластавтомат» з»явився, позицію викладену в апеляційній скарзі підтримав. Представники кредиторів - управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та ДПІ у м. Хмельницькому також у судове засідання з»явилися, щодо доводів викладених в апеляційній скарзі заперечили.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Ухвалою господарського суду від 25.12.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький вул. Курчатова, 8; код 22773151), визнано вимоги ініціюючого кредитора - Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в розмірі 832 872,44 грн. (вісімсот тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят дві гривні сорок чотири коп.), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Морозова Миколу Васильовича (вул. Пирогова, 73-А, м. Вінниця, Україна, 21100; ідентифікаційний номер ; ліцензія серія АВ 499075 від 25.12.2009р.; свідоцтво № 184 від 26.02.2013р.; E-mail @mail.gov.ua) та встановлено йому оплату послуг (грошову винагороду). Попереднє засідання у справі № 924/1765/14 призначено на 10 год. 25.02.2015р.

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство здійснено 26.12.2014р. за № 13032.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 22.12.2011 №4212-VI) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

До господарського суду Хмельницької області 06.02.2015р. надійшла заява Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 05.02.2015р. за № 2550/9/22-25-10 (вх. № 05-06/88/15 від 06.02.2015р.) про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 3 028 494,15 грн.

При цьому розгляд заяви Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 05.02.2015р. за № 2550/9/22-25-10 (вх. № 05-06/88/15 від 06.02.2015р.) про визнання кредиторських вимог на суму 3 028 494,15 грн. до Публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький вул. Курчатова, 8; код 22773151) у справі № 924/1765/14 про банкрутство Хмельницького ПАТ "Термопластавтомат" було відкладено з огляду на необхідність дослідження аргументів боржника щодо самостійної сплати боржником частини недоїмки з податкового боргу, включеної кредитором до складу грошових вимог, а також перерахування частини боргу іншими юридичними особами (ПП "Житловий комплекс парковий" та ТОВ "Арсенал-центр"), що попередньо придбали нерухомість боржника.

В отриманій судом заяві (вх. № 05-06/150/15 від 26.02.2015р.) кредитор вказав, що згідно даних ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області за вказаним Боржником рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 3 028 494 грн. 15 коп. :

- по земельному податку з юридичних осіб на суму 716 656 грн. 77 коп. (з врахуванням часткового погашення), з яких : 709 702,38 грн. - основний платіж, 6 718,55 грн. - штрафна санкція, 235,84 грн. - пеня. Дана заборгованість підтверджується податковими деклараціями з плати за землю: на 2013 рік № від 11.02.2013 року та на 2014 рік № від 13.02.2014 року, а також податковими повідомленнями-рішеннями № /2582 від 09.10.2014р. та № /2583 від 09.10.2014 р. ;

- по податку на додану вартість на суму 2 015 825 грн. 59 коп. (з врахуванням часткового погашення), з яких : 1 996 572,84 грн. - основний платіж, 12 397,16 грн. - штрафна санкція, 6 855,59 грн. пеня. Дана заборгованість підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.05.2013 року, № від 20.06.2013 року, уточнюючими розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість № , декларацією з податку на додану вартість № від 18.07.2013 року, уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість: № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, № , № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 19.08.2013 року, № від 19.09.2013 року, № від 17.10.2013 року; уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість № від 21.11.2013 року; податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 19.11.2013 року, № від року, № від 20.01.2014 року, № від 20.02.2014 року ; податковими повідомленнями рішеннями № /288 від 04.03.2014 року; податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.03.2014, № від 16.04.2014 року, № від 19.05.2014 року, № від 18.06.2014 року, № від 17.07.2014 року, № від 19.08.2014 року, № від 18.09.2014 року, № від 15.10.2014 року, № від 19.11.2014 року, № від року, № від 19.01.2015 року.

- по податку на прибуток приватних підприємств на суму 149 228 грн.( з врахуванням часткового погашення), з яких основний борг 145 731 грн. - основний платіж, 3 497 грн. - штрафних санкцій. Дана заборгованість підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства № від 03.03.2014 року, податковим повідомленням-рішенням № від 13.05.2014 року;

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді з/п на суму 138 684 грн. (з врахуванням часткового погашення), з яких: 29 272 грн. - основний платіж, 109 412 грн. - штрафна санкція. Дана заборгованість підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 23.01.2014 року ;

- по єдиному соціальному внеску в сумі 8 099 грн. 79 коп. - основний платіж ( з врахуванням часткового погашення). Дана заборгованість підтверджується звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового зобов'язання, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів від 19.01.2015 року.

На переконання кредитора, враховуючи те, що за ПАТ "Термопластавтомат" рахується заборгованість перед кредитором в сумі 3 028 494 грн. 15 коп., яка не була задоволена боржником, керуючись ст.ст. 1, 16, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ДПІ у м. Хмельницькому ГУ Міндоходів у Хмельницькій області, просила суд прийняти заяву ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління у Хмельницькій області до Боржника - Публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат" (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, буд. 8, код 22773151) з грошовими вимогами до розгляду, визнавши кредиторські вимоги в сумі 3 028 494 грн. 15 коп., яких: 2 889 378 грн. 01 коп. - основний платіж, 132 024 грн. 71 коп. - штрафна санкція, 7 091 грн. 43 коп. - пеня та включити до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

В пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009р. № 15, зазначено, що при визначенні розміру вимог за грошовими зобов'язаннями господарським судам слід враховувати, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України.

Згідно ч.2 ст. 25 Закону, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі, щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 56.11 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як встановлено п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було вірно встановлено місцевим господарським судом фактичне існування загальної заборгованості Публічного акціонерного товариства "Термопластавтомат" перед бюджетом в сумі 3 028 494 грн. 15 коп. на час розгляду справи в суді підтверджується примірниками доданих кредитором первинних документів, зокрема :

- по земельному податку з юридичних осіб на суму 716 656 грн. 77 коп. (з врахуванням часткового погашення), з яких : 709 702,38 грн. - основний платіж, 6 718,55 грн. - штрафна санкція, 235,84 грн. - пеня. Дана заборгованість підтверджується податковими деклараціями з плати за землю: на 2013 рік № від 11.02.2013 року та на 2014 рік № від 13.02.2014 року, а також податковими повідомленнями-рішеннями № /2582 від 09.10.2014р. та № /2583 від 09.10.2014 р. ;

- по податку на додану вартість на суму 2 015 825 грн. 59 коп. (з врахуванням часткового погашення), з яких : 1 996 572,84 грн. - основний платіж, 12 397,16 грн. - штрафна санкція, 6 855,59 грн. пеня. Дана заборгованість підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.05.2013 року, № від 20.06.2013 року, уточнюючими розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість № , декларацією з податку на додану вартість № від 18.07.2013 року, уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість: № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, № , № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, № від 05.08.2013 року, податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 19.08.2013 року, № від 19.09.2013 року, № від 17.10.2013 року; уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість № від 21.11.2013 року; податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 19.11.2013 року, № від року, № від 20.01.2014 року, № від 20.02.2014 року ; податковими повідомленнями рішеннями № /288 від 04.03.2014 року; податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.03.2014, № від 16.04.2014 року, № від 19.05.2014 року, № від 18.06.2014 року, № від 17.07.2014 року, № від 19.08.2014 року, № від 18.09.2014 року, № від 15.10.2014 року, № від 19.11.2014 року, № від року, № від 19.01.2015 року.

- по податку на прибуток приватних підприємств на суму 149 228 грн.( з врахуванням часткового погашення), з яких основний борг 145 731 грн. - основний платіж, 3 497 грн. - штрафних санкцій. Дана заборгованість підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства № від 03.03.2014 року, податковим повідомленням-рішенням № від 13.05.2014 року;

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді з/п на суму 138 684 грн. (з врахуванням часткового погашення), з яких: 29 272 грн. - основний платіж, 109 412 грн. - штрафна санкція. Дана заборгованість підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 23.01.2014 року ;

- по єдиному соціальному внеску в сумі 8 099 грн. 79 коп. - основний платіж ( з врахуванням часткового погашення). Дана заборгованість підтверджується звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового зобов'язання, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів від 19.01.2015 року, а також не спростовується наданими боржником в якості заперечень доказами.

Колегія суддів приймаючи до уваги, що за ПАТ "Термопластавтомат" обліковується заборгованість перед кредитором в сумі 3 028 494 грн. 15 коп., що не була самостійно ліквідована боржником в установленому законом порядку, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження її відсутності або оскарження/спростування, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи те, що вимоги кредитора обґрунтовані, підтверджені матеріалами поданої заяви, відповідають фактичним обставинам справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання грошової вимоги Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області в сумі 3 028 494 грн. 15 коп. (три мільйони двадцять вісім тисяч сто дев'яносто гривень 15 коп.).

Згідно. 4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», визначаючи черговість задоволення вимог Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, у відповідності до якої, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року (Абзац другий частини четвертої статті 23 із змінами, внесеними згідно із Законом № 423-VIII від 14.05.2015).

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. ст.104, 106 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд вважає, що ухвала місцевого господарського суду винесена у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу боржника - публічного акціонерного товариства «Термопластавтомат» на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 22.06.2015 року у справі №924/1765/14 - залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.