РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2015№910/12400/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Залізний кулак"
до Державного територіально-галузевого об»єднання "Південно-Західна залізниця"
простягнення 35 757,46 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: не з'явились;

від відповідача: Чуракова Н.М., Мазур І.А. - представ. за довір.

Рішення прийняте 31.07.2015, у зв»язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 22.07.2015 по 31.07.2015.

У судовому засіданні 31.07.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізний кулак" до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 35 757,46 грн. дебіторської заборгованості на підставі Договору про надання послуг з охорони №б/н від 01.03.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2015 (суддя Морозов С.М.) порушено провадження у справі №910/12400/15, розгляд справи призначений на 16.06.2015.

Судове засідання 16.06.2015 не відбулось у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Морозова С.М.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ №04-23/913 від 08.07.2015 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями справу №910/12400/15 передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою від 13.07.2015 справу прийнято до провадження судді та призначено розгляд справи на 22.07.2015.

В судовому засіданні 22.07.2015, в порядку ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 31.07.2015.

Відповідач надав суду докази сплати основного боргу та заперечив проти інших позовних вимог.

Клопотання про правонаступництво позивача, судом не задоволено - позивачем не надано суду доказів виконання договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015. При цьому, судом взято до уваги, що до укладення зазначеного договору, відповідач здійснив оплату за послуги на рахунок ТОВ "Залізничний кулак".

Відповідно до ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В судовому засіданні 31.07.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.03.2015 між відповідачем (замовник за договором) та позивачем (виконавець за договором) укладений договір №ПЗ/НПР-15396/НЮ, за умовами якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надання послуг по проведенню цілодобової охорони території та об'єктів центру регіонального перевезень пасажирів (з.п. Видубичі), а замовник - сплачує вартість послуг виконавця відповідно до умов договору.

Згідно з п. 3.2. Договору, загальна вартість цього Договору становить 35 270,44 грн. за період з 01.03.2015 по 24.03.2015.

Пунктами 4.1., 4.2, 4.3 Договору сторони погодили, оплата робіт здійснюється на підставі фактично задіяних постів. Термін відстрочки платежу - 10 банківських днів. Вартість послуг виконавця визначається сторонами окремо, їх суми зазначаються в щомісячних рахунках-фактури та актах виконаних робіт, підписаних замовником і виконавцем. Обумовлені таким чином суми сплачуються на поточний рахунок виконавця по факту надання виконавцем послуг з охорони протягом 10 банківських днів після надання виконавцем рахунку фактури для оплати, що складається на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

За правилами ст. 903 цього ж Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, виконавцем належним чином виконано зобов'язання за Договором, та надано послуги з охорони, та відповідачем їх вартість у розмірі 35 270,44 грн. оплачена 28.05.2015 згідно платіжного доручення №764, однак з порушенням строку вказаному в п. 4.3 договору.

З наданого платіжного доручення вбачається, що сума основного боргу погашена відповідачем після порушення провадження у справі, тому в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження в цій частині підлягає припиненню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі ст. 229 цього ж Кодексу, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

З урахуванням наведеного, заперечення відповідача викладені у відзиві на позов, визнані безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача 463,83 грн. пені, 23,19 грн. 3 % річних.

Відповідно до п. 7.7 договору, у разі прострочення розрахунків за надані виконавцем послуги, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки платежу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки акт надання послуг є первинним документом в силу статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а оплата за послуги відбулась 28.05.2015, тобто з простроченням строку передбаченого умовами договору.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору та положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд перевірив розрахунок 3 % річних та пені здійснених позивачем та визнав його обгрунтованим, тому пеня підлягає задоволенню у розмірі 463,83 грн. , 3 % річних - 23,19 грн.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85, п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити часткова.

2.Провадження в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 35 270,44 грн., припинити.

3.Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізний кулак" (03110, м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 5/1, код 38638864) пеню - 463,83 грн. (чотириста шістдесят три гривні 83 коп.), 3 % річних - 23,19 грн. (двадцять три гривні 19 коп.) та 1 827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 05.08.2015.

Суддя М.Є. Літвінова