ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.15р. Справа № 904/5195/15

За позовом Приватного підприємства "КІРАСА"

до Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради

про стягнення 44 190,65 грн. за договорами про надання охоронних послуг

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Маленька Л.І., довіреність №б/н від 08.07.15р.

Відповідача - Детюк П.І., довіреність №4/4-02-16 від 05.01.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 65 616,14 грн. за договорами про надання охоронних послуг, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

06.07.15р. Позивач повідомив, що 02.07.15р. Відповідач частково погасив основний борг, сплативши 16 639,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 265.

22.07.15р. Позивач надав уточнений розрахунок позовних вимог, у відповідній заяві просив стягнути з Відповідача 15 949,67 грн. - основного боргу, 21 970,88 грн. - збитків від інфляції, 1 321,57 грн. - 3 % річних, 4 948,53 грн. - пені, а всього 44 190,65 грн.

Представник Відповідача основний борг визнав, решту позовних вимог заперечує, мотивуючи неправильністю розрахунків. Заявив про застосування позовної давності.

Позивач додав, що Відповідач не розрахувався за надані послуги до тепер. Тобто, понад 8 місяців приватне підприємство надавало послуги охорони державній установі за кошт кредитних ресурсів. І при цьому, вчасно сплачувало і сплачує всі бюджетні платежі, надає робочі місця та наповнює бюджет. Посилання на відсутність грошей в бюджеті не може бути поважною причиною для порушення договірних зобов'язань і вимог законодавства щодо цього. Також не відповідає фактичним обставинам справи посилання Відповідача на відсутність майнової відповідальності у договорі. Це твердження спростовується п. 6.1 та 6.3 Договорів № 335 від 01.01.14р. та № 44 від 08.05.14р. "Про надання охоронних послуг", де, навпаки, саме передбачено і відповідальність згідно чинного законодавства України, і нарахування пені з використанням облікової ставки НБУ.

В засіданні 08.07.15р. оголошено перерву до 22.07.15р.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Сторонами укладено договори № 335 від 01.01.14р. та № 44 від 08.05.14р. "Про надання охоронних послуг".

Відповідно до п. 2.1.14 Договорів, Виконавець проводить обстеження об'єкту, розробляє та погоджує з Замовником інструкцію поста, чергової зміни. Інструкція поста є основним документом, в якому вказані вимоги Замовника щодо охорони об'єкту.

Згідно з п. 5.2 Договору Замовник перераховує не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги з охорони об'єкту, на розрахунковий рахунок Виконавця суму, визначену Сторонами, за виконану роботу відповідно до протоколу узгодження договірної ціни.

Пунктом 6.3 Договорів сторони визначили, що Замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату послуг з охорони об'єкту і у разі прострочення платежу сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідачеві надано послуги охорони згідно з укладеними договорами № 335 від 01.01.14р. та № 44 від 08.05.14р. "Про надання охоронних послуг". Факт надання послуг за договорами підтверджується актами надання послуг, підписаними сторонами.

За даними Позивача, Відповідач порушував вимоги п.5.2 Договорів, проводячи оплату несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв'язку з чим, станом на момент звернення Позивачем з даним позовом, борг Відповідача за надані послуги становив 55 553,79 грн. за період з 11.02.14р. по 11.06.15р. На прострочений борг Відповідача, Позивачам нарахована пеня, збитки від інфляції та 3 % річних.

В порядку досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача з пропозицією погашення боргу, але Відповідач не надав відповіді на звернення Позивача, борг не сплатив.

До початку розгляду справи по суті 03.07.15р. Відповідач частково сплатив основний борг - 16 639,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №265 від 02.07.15р. У зв'язку з цим, Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з Відповідача: 15 949,67 грн. - основного боргу, 21 970,88 грн. - збитків від інфляції, 1 321,57 грн. - 3 % річних, 4 948,53 грн. - пені.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представник Відповідача основний борг визнав, решту позовних вимог заперечує, мотивуючи неправильністю розрахунків. Заявив про застосування позовної давності.

Відповідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою ( штрафом, пенею).

Згідно зі ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Стаття 267 Цивільного кодексу України передбачає, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд встановив, що Позивач на прострочений борг Відповідача, у тому числі несвоєчасно сплачений, нарахував пеню за не оплату (несвоєчасну оплату) послуг за період з лютого по серпень 2014р. включно, однак з урахуванням дати звернення Позивачем з позовом (11.06.15р.) і заявою Відповідача про застосування позовної давності, суд вважає, що пеня за прострочення платежів за лютий-квітень 2014р. не підлягає стягненню. За період прострочення з травня по серпень 2014р. розрахунок пені Позивачем проведено невірно, за перерахунком суду, пеня за цей період становить 4 034,16 грн.

Перевіривши решту розрахунків Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягають15 949,67 основного боргу, 21 970,88 грн. - збитків від інфляції, 1 321,57 грн. - 3 % річних, 4 034,16 грн. - пені.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради (52204, м.Жовті Води, вул. Петровського, 33, код 040 520 86) на користь Приватного підприємства "КІРАСА" (50029, м.Кривий Ріг, вул. Шостаковича, 12, код 332 649 76) 15 949,67 грн. - основного боргу, 21 970,88 грн. - збитків від інфляції, 1 321,57 грн. - 3 % річних, 4 034,16 грн. - пені, -1 789,20 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________