РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №911/972/15

За позовом Фізичної особи-підприємця Кравчука Ігоря Петровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ РУНО"

про стягнення 585 420,40 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Школяр А.В. - довіреність №0605/15 від 06.05.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

Обставини справи :

Фізична особа-підприємець Кравчук Ігор Петрович звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ РУНО" про стягнення 585 420,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати вартості виконаних позивачем робіт, згідно умов Договору №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року та Договору №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов стягнувши з відповідача на свою користь 251 740,00 грн. - заборгованості за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 146 370,00 грн. - штрафу за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 30 339,45 грн. - пені за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 3 186,28 грн. - 3% річних за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 26 180,96 грн. - інфляційних втрат за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 38 840,00 грн. - заборгованості за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 69 420,00 грн. - штрафу за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 10 076,22 грн. - пені за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 1 103,13 грн. - 3% річних за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 8 164,36 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2015 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 15.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2015 року, в зв'язку з неявкою в судове засіданні представника відповідача, відкладено розгляд справи 22.07.015 року.

22.07.2015 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 15.06.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.07.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 22.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2014 року між Фізичною особою-підприємцем Кравчуком Ігорем Петровичем (далі по тексту - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ РУНО" (далі по тексту - відповідач, замовник) укладено Договір №3/09-1 на виконання робіт (далі по тексту - Договір-1) та Договір №3/09-2 на виконання робіт (далі по тексту Договір-2) (далі разом по тексту - Договори на виконання робіт), за умовами яких (п. 1.1. Договір на виконання робіт) предметом договору є надання Виконавцем послуг по збиранню врожаю кукурудзи на силос на площах Замовника з використанням необхідної для цього техніки.

Пунктом 2.1.1. Договорів на виконання робіт сторони передбачили, що виконавець зобов'язується провести збирання врожаю кукурудзи на силос у відповідності з агротехнічними вимогами на площах Замовника.

Згідно з п. 2.2.6. Договорів на виконання робіт, в день закінчення Виконавцем робіт оформити акт виконаних робіт (Додаток №1) з зазначенням обсягів виконаних робіт та плати, що належать Виконавцю за надані на підставі умов Договору послуги, з підписами представників сторін та скріплений печаткою Замовника.

Відповідно до п. 3.2. Договорів на виконання робіт, замовник розраховується з Виконавцем шляхом перерахування грошей на його поточний рахунок в процесі збирання врожаю. Остаточний розрахунок проводиться в день підписання акту виконаних робіт. Передоплату в розмірі 20% Замовник зобов'язується перерахувати на рахунок Виконавця на протязі п'яти банківських днів після підписання цього Договору.

Орієнтована вартість робіт по даному договору становить 820 000,00 грн. (п. 9.1. Договору-1).

Орієнтована вартість робіт по даному договору становить 156 000,00 грн. (п. 9.1. Договору-1).

Роботи за договорами на виконання робіт виконані позивачем (по договору-1 на суму 292 740,00 грн.; по договору-2 на суму 138 840,00 грн.) та прийняті відповідачем у повному обсязі без жодних зауважень, що підтверджується підписаним між сторонами актами на виконання робіт №19 від 26.09.2014 року та №20від 25.09.2014 року (копії актів містяться в матеріалах справи).

Однак, як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасності та повноти оплати вартості виконаних позивачем робіт, відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати вартості виконаних позивачем робіт, а саме: 251 740,00 грн. - заборгованості за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 38 840,00 грн. - заборгованості за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року.

Вищевказана заборгованість відповідача перед позивачем також підтверджується підписаним між сторонами 14.12.2014 року Актом звірки розрахунків (копія акту міститься в матеріалах справи).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання, передбачені умовами Договору, виконав належним чином, а відповідач не в повній мірі оплатив вартість виконаних позивачем робіт, та має перед ним заборгованість в розмірі 251 740,00 грн. - за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, та 38 840,00 грн. - за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 251 740,00 грн. - заборгованості за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 38 840,00 грн. - заборгованості за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року., нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача: 146 370,00 грн. - штрафу за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 30 339,45 грн. - пені за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 69 420,00 грн. - штрафу за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 10 076,22 грн. - пені за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.2.2. Договорів на виконання робіт замовник зобов'язується провести зачистку площ, де буде працювати техніка Виконавця по виконанню робіт відповідно п. 2.1.1 цього Договору, від каміння, металобрухту та інших предметів. Подати представнику виконавця ( начальника виробничої дільниці) акти зачистки до початку збиральних робіт, залишити собі копії з відміткою Виконавця про дату вручення і підписом останнього.

Згідно з п. 4.5. Договорів на виконання робіт При невчасному розрахунку (розділи 3 та 4 Договору) Замовник зобов'язаний оплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день про строчки, а також відшкодувати всі збитки, яких зазнав Виконавець г внаслідок невиконання Замовником умов цього Договору.

Сторони передбачили, що за порушення умов пункту 2.2.2 цього Договору Замовник сплачує на користь Виконавця ж штраф в розмірі п'ятдесят відсотків вартості робіт за цим Договором (п. 4.7. Договорів на виконання робіт).

Судом встановлено, що відповідачем в порушення п. 2.2.2. Договорів на виконання робіт не зачищено площу, де буде працювати техніка Виконавця по виконанню робіт, від каміння, металобрухту та інших предметів, а тому нарахування штрафу є правомірним.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення штрафу за порушення п. 2.2.2. Договорів на виконання робіт, та пені за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в розмірах: 146 370,00 грн. - штрафу за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 30 339,45 грн. - пені за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 69 420,00 грн. - штрафу за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 10 076,22 грн. - пені за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, нараховані відповідно до законодавства, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3 186,28 грн. - 3% річних за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 26 180,96 грн. - інфляційних втрат за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 1 103,13 грн. - 3% річних за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 8 164,36 грн. - інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Згідно з п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 186,28 грн. - 3% річних за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 26 180,96 грн. - інфляційних втрат за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 1 103,13 грн. - 3% річних за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 8 164,36 грн. - інфляційних втрат, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (03055, м. Київ, ВУЛИЦЯ ШУЛЯВСЬКА, будинок 7, ) на користь Фізичної особи-підприємця Кравчука Ігоря Петровича (09100, Київська область, м. Біла Церква, провулок Студентський, 6, кв. 75, ідентифікаційний код 36857061) 251 740 (двісті п'ятдесят одну тисячу сімсот сорок) грн. 00 коп. - заборгованості за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 146 370 (сто сорок шість тисяч триста сімдесят) грн. 00 коп. - штрафу за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 30 339 (тридцять тисяч триста тридцять дев'ять) грн. 45 коп. - пені за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 3 186 (три тисячі сто вісімдесят шість) грн. 28 коп. - 3% річних за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 26 180 (двадцять шість тисяч сто вісімдесят) грн. 96 коп. - інфляційних втрат за Договором №3/09-1 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 38 840 (тридцять вісім тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. - заборгованості за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 69 420 (шістдесят дев'ять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. - штрафу за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 10 076 (десять тисяч сімдесят шість) грн. 22 коп. - пені за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 1 103 (одну тисячу сто три) грн. 13 коп. - 3% річних за Договором №3/09-2 на виконання робіт від 03.09.2014 року, 8 164 (вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн. 36 коп. - інфляційних втрат, 11 708 (одинадцять тисяч сімсот вісім) грн. 43 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 27.07.2015 року.