ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" липня 2015 р.Справа № 916/2348/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства "ПОЛІПЛАСТ" (м. Дніпропетровськ);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР" (м.Одеса);

про стягнення 16419,88 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 08 червня 2014 року за вх. ГСОО №2472/15 Приватне акціонерне товариство "ПОЛІПЛАСТ" (далі - Позивач, постачальник) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР" (далі - Відповідач, покупець) про стягнення за договором поставки №59/05/Р від 21.07.2009р. заборгованості по оплаті за поставлений товар в сумі 16419,88 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за договором поставки №59/05/Р від 21.07.2009р. зобов'язань, видаткові накладні про поставку товару, про повернення товару (коригуючі товарні накладні), акт звірки взаєморозрахунків станом на 02.10.2014р., що підписаний обома сторонами та скріпленим печатками.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, про поважність причин відсутності не повідомив, витребувані документи не надав, у зв'язку з чим, справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними документами.

У судовому засіданні від 20.07.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

21 липня 2009 року між Приватним акціонерним товариством "ПОЛІПЛАСТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР" укладено договір поставки №59/05/Р (далі - Договір, а.с. 21-27).

21 липня 2009 року сторонами підписаний протокол розбіжностей до Договору (а.с.28-30).

Згідно п.1.1 Договору постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором, та відповідно до замовлень покупця, поставляти товар, а покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати товари та оплачувати його вартість за цінами, визначеними у специфікації.

Відповідно до п.13.1 Договору, він набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2009р. А у випадку, якщо за 30 днів до дати закінчення дії Договору покупець не направить письмове повідомлення про припинення Договору, він вважається пролонгованим сторонами на наступний календарний рік. Така пролонгація не обмежена за терміном і може здійснюватися щорічно (п.13.2 Договору).

Так, враховуючи, що покупець не надсилав, як зазначає позивач, на адресу постачальника листа щодо припинення дії Договору, він щорічно продовжував свою дію.

Також 21.08.2009р. сторони уклали додаткову угоду №1 (а.с.31).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, у п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Підставою виникнення господарських зобов'язань за приписами ч. 1 ст. 177 ГК України є договір.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Водночас, вимогами ч.2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а в силу вимог ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 20471,34 гривень, про що було складено відповідні видаткові накладні №ПКС6-01486 від 29.05.2013р. на суму 5304,12 грн., №ПКС6-01767 від 26.06.2013р. на суму 3514,04 грн., №ПКС6-01793 від 28.06.2013р. на суму 4436,78 грн., №ПКС6-02123 від 01.08.2013р. на суму 962,41 грн., №ПКС6-02292 від 19.08.2013р. на суму 842,77 грн., №ПКС6-02293 від 19.08.2013р. на суму 3683,50 грн., №ПКС6-02721 від 27.09.2013р. на суму 1727,72 грн. (а.с.32-38)

Із отриманого товару відповідачем було повернуто частину товару на загальну суму 2471,50 грн., про що було сторонами складено відповідні коригуючі накладні на повернення товару №ПК2246 від 16.07.2013р. на суму 539,50 грн., №ПК2205 від 28.06.2013р. на суму 145,39 грн., №ПК2333 від 27.08.2013р. на суму 103,68 грн., №ПК2334 від 27.08.2013р. на суму 56,63 грн., документ „Повернення постачальнику" №432 від 22.07.2014р. на суму 1525,70 грн. та документ „Возврат товара от покупателя" №ПКС6-00606 від 10.12.2014р. (а.с.43-45,47,49,50).

Також позивач стверджує, що у відповідача ще раніше існувала заборгованість за Договором на загальну суму 23420,04 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 ЦК України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Між тим, відповідач частково сплатив заборгованість за Договором у сумі 25000,00 грн., що підтверджується реєстром платіжних доручень за 2013 рік (а.с.65).

Разом з тим, позивач посилається на те, що сторонами підписано та скріплено печатками акт звірки взаєморозрахунків станом на 02.10.2014р., згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 16520,58 грн. (а.с.75) та з урахуванням документу „Возврат товара от покупателя" №ПКС6-00606 від 10.12.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 16419,88 грн.

Відповідач визначену заборгованість не сплатив, в зв'язку з чим Приватне акціонерне товариство "ПОЛІПЛАСТ" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР" суму основного боргу у розмірі 16419,88 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведені позивачем докази у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме підлягає стягненню 16419,88 грн. суми основного боргу.

Відповідно, на підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "ПОЛІПЛАСТ" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР" про стягнення 16419,88 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР" (65000, м.Одеса, вул. Сонячна, буд. 5, оф. 30, , р/р 4611 в ВАТ "ВТБ", МФО 321767) на користь Приватного акціонерного товариства "ПОЛІПЛАСТ" (52064, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Сурсько-Літовське, вул. Польова, 56, , р/р 0051 в ПАТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ, МФО 305299) основний борг у сумі 16419 (шістнадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 88 коп., судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 27 липня 2015 р.

Суддя Р.В. Волков