ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 р. Справа № 909/617/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кавлак І.П., при секретарі судового засідання: Манів-Головецькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи"

вул. Кутузова, буд. 18/7, к. 606, м. Київ, 01133

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго"

вул. Стуса, буд.10, офіс 8, м.Рогатин, Івано-Франківська область, 77000

про стягнення 2 297 259 грн. 09 коп., з яких: 1 297 374 грн. 31 коп. - заборгованість за виконані роботи, 932 812 грн. 31 коп. - інфляційні втрати, 67 072 грн. 47 коп. - 3% річних

За участю представників сторін:

від позивача: Кебус М.В. - начальник юридичного відділу, (довіреність № 129 від 21.04.15);

від відповідача:Гупало З.І. - представник, (довіреність б/н від 02.04.15)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго" про стягнення 2 297 259 грн. 09 коп., з яких: 1 297 374 грн. 31 коп. - заборгованість за виконані роботи, 932 812 грн. 31 коп. - інфляційних втрат, 67 072 грн. 47 коп. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.15 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 15.06.15.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.15, в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 09.07.15 .

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.15, суд задоволив клопотання відповідача (а.с. 118) та повторно відклав розгляд справи, в порядку ст. 77 ГПК України, на 28.07.15 .

28.07.15 представником відповідача подано клопотання про колегіальний розгляд справи (№ 84; вх. № 11615/15).

Представник відповідача підтримав подану заяву, жодних обгрунтувань в її підтвердження не навів.

Представник позивача категорично заперечує щодо колегіального розгляду справи, вважає подане клопотанням зловживанням процесуальними правами з боку відповідача з метою затягування строку розгляду спору. При цьому зазначила, що судове засідання двічі відкладалося і відповідач мав достатньо часу (2 місяці) для надання доказів, необхідних на його думку, для розгляду спору та подання відзиву на позов.

Розглянувши заяву "Соларенерго" про колегіальний розгляд справи (№ 84; вх. № 11615/15 від 28.07.15), заслухавши представника відповідача та категоричні заперечення представника позивача, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Законодавчий припис щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції кореспондується із частиною 1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України, згідно вимог якої справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом з урахуванням категорії спору та обґрунтованості клопотання про призначення колегіального розгляду справи, а також з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність кожної конкретної справи.

Заява про призначення колегіального розгляду справи повинна бути обґрунтованою та мотивованою, повинні бути вказані конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи або про складність певної категорії спору. Заява також повинна бути підтверджена фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

З поданого клопотання про призначення колегіального розгляду справи вбачається, що заявник не навів жодної конкретної обставини на підтвердження складності справи або складності спору.

За наведених обставин, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про колегіальний розгляд справи.

28.07.15 присутнім в судовому засіданні представником позивача підтримано позовні вимоги, вважаючи їх обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № ВЛ-24/0513 від 23.10.2012 року, у зв»язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в частині здійснення оплати за виконані роботи в сумі 1 297 374 грн. 31 коп. З огляду на прострочку виконання грошового зобов»язання позивачем нараховано 3% річних в сумі 67072 грн. 47 коп. та 932 812 грн. 31 коп. інфляційних втрат.

Представник відповідача жодних пояснень по суті спору не надав, заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи відсутністю директора ТзОВ «Соларенерго» на території України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Позовна заява№ 160 від 25.05.2015 року надійшла до господарського суду Івано-Франківської області 4 червня 2015 року (вх.№ 6120/15).

За наведених обставин, зважаючи на обмеженість строками розгляду справи, встановленими ст. 69 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно дослідивши фактичні обставини справи, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

23 жовтня 2012 року між ТзОВ «Грінтек Енержи» (надалі - підрядник) та ТзОВ «Соларенерго» (надалі - замовник) укладено договір підряду № ВЛ-24/0513 (а.с. 12-18).

Зазначений вище Договір укладено у письмовій формі, підписано сторонами, підписи засвідчено печатками юридичних осіб, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України; погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого Договору є обов'язковим.

Додаток №1(а.с.19-20) - Технічне завдання та Додаток № 2 (а.с. 21-22) - договірна ціна, які є невід»ємними частинами договору підписані сторонами та скріплені печатками юридичних осіб.

Пунктом 1.1. Договору підрядник зобов»язався у відповідності до технічних умов виданих ПАТ «Херсонобленерго» та до затвердженого технічного завдання Замовника (Додаток №1 до договору, що є його невід»ємною частиною), виконати роботи зі створення проектної документації, а після її затвердження замовником - електромонтажні роботи за схемою тимчасового електропостачання будівельного майданчику і митного складу СЕС ТОВ "Соларенерго" (далі - роботи), а замовник зобов»язався прийняти та оплатити виконані підрядником належним чином роботи, в порядку та на умовах цього договору.

У відповідності до умов Договору, підрядник договірні зобов»язання виконав.

Виконання позивачем договірних зобов»язань підтверджується, наявним в матеріалах справи, Актом прийому-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в (а.с. 23 - 30); при дослідженні зазначеного вище акту судом встановлено, що він підписаний сторонами та скріплений печатками юридичних осіб 31 липня 2013 року.

В матеріалах справи також наявна копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) (а.с. 31-32) та копія підсумкової відомості ресурсів (а.с. 33-40).

Позивачем до матеріалів справи додано податкову накладну (а.с. 41), яка підтверджує сплату позивачем податку на додану вартість на суму 1297374 грн. 30 коп. (а.с. 41).

При дослідженні зазначених вище доказів (оригінали всіх зазначених вище документів досліджені та оглянуті судом) встановлено факт виконання робіт на суму 1297374 грн. 31 коп.; роботи здійснені в рамках договору підряду № ВЛ-24/0513 від 23.10.2012 року.

Вартість договору та порядок розрахунків визначені в розділі 2 договору.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що вартість договору вказана у договірній ціні (Додаток №2 до договору). Вартість договору є твердою та складає 1081145 грн. 26 коп., крім того ПДВ 216 229 грн. 05 коп., всього - 1297374 грн. 31 коп.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата за цим договором проводиться на протязі 7 (семи) банківських днів від дати підписання сторонами Акту прийому-здачі виконаних робіт по формі КБ-2в, в розмірі, зазначеному в акті.

Всупереч умов укладеного договору, а саме п.1.1. та 2.3., Замовник прийняті на себе зобов»язання з оплати за виконані роботи в сумі 1297374 грн. 31 коп. не здійснив.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов»язань. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Приписами ст.33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Заборгованість за виконані роботи в сумі 1297374 грн. 31 коп. підтверджується документально.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1297374 грн. 31 коп. обгрунтована та підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу відповідачем своєчасно не сплачена, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов»язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов»язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (ст.ст. 612, 625 ЦК України).

Зважаючи на те, що факт прострочки виконання зобов»язання підтверджується матеріалами справи, вимога позивача щодо стягнення 3% річних і інфляційних втрат обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 55 ГПК України, судом перевірено правильність нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат; наявний в матеріалах справи розрахунок 3% річних в сумі 67 072 грн. 47 коп. за період з 10.08.2013 по 30.04.2015 є вірним (а.с. 11).

Щодо нарахування інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Згідно з вірним арифметичним розрахунком проведеним судом в системі ІПС «Законодавство» з урахуванням рекомендацій, викладених в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. № 362-97р., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 932 961 грн. 81 коп. (розрахунок додається), яка перевищує заявлену до стягнення позивачем, отже, суд задовольняє інфляційні втрати в межах заявлених позовних вимог в сумі 932 812 грн. 31 коп.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст. 174, 175, 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 610, 625, 629, 837 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-3, 33, 49, 55, ст. 82, ст.ст. 83-85Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго" про стягнення 2297259 грн. 09 коп., з яких: 1297374 грн. 31 коп. - заборгованість за виконані роботи, 932812 грн. 31 коп. - інфляційні втрати, 67072 грн. 47 коп. - 3% річних задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго" (вул. Стуса, буд.10, офіс 8, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000; код 37744753) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи" (вул. Кутузова, буд. 18/7, к. 606, м. Київ, 01133; код 37702760) - заборгованість в сумі 1297374 (один мільйон двісті дев»яносто сім тисяч триста сімдесят чотири)грн. 31 коп., інфляційні втрати в сумі 932812 (дев»ятсот тридцять дві тисячі вісімсот дванадцять)грн. 31 коп., 3% річних в сумі 67072(шістдесят сім тисяч сімдесят дві) грн. 47 коп. та 45945(сорок п»ять тисяч дев»ятсот сорок п»ять) грн. 18 коп. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.15

Суддя І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 31.07.15