КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа№ 911/3843/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

за участю представників:

арбітражний керуючий Шаргало Роман Вікторович (посв. № 953 від 30.05.2013);

від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Головіна О.І., дов. № 010-01/6986 від 31.08.2012;

від ТОВ "ТЕРРА ФУД": Горецький О.В. (дов. № 08-09/14 від 08.09.2014);

від ТОВ "МІЛК ТРЕЙД": Старовойтова (Паламаренко) Д.А. (дов. № 14/140 від 01.12.2014;

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу арбітражного керуючого Шаргала Романа Вікторовича та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 у справі № 911/3843/14 (суддя Антонова В.М.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД", м. Тульчин Вінницької області

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК ТРЕЙД", м. Вишневе Київської області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД" звернулося до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК ТРЕЙД".

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2014 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.09.2014 порушено провадження у справі №911/3843/14; визнано безспірні грошові вимоги кредитора ТОВ «ТЕРРА ФУД» в розмірі 491 023,35 грн.; введено процедуру розпорядження майном ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Шаргала Романа Вікторовича; встановлено оплату послуг (грошову винагороду) розпорядника майна боржника.

29.09.2014 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи № 911/3843/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2015 у справі № 911/3843/14 визнано вимоги кредиторів боржника ТОВ "МІЛК ТРЕЙД" в сумі 497 113,35 грн. та затверджено реєстр вимог кредиторів у складі ТОВ "ТЕРРА ФУД" у сумі 491 023,35 (четверта черга) та 6 090,00 грн. (перша черга) - всього у сумі 497 113,35 грн.; відхилено кредиторську заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" № 040-02/4998 від 29.10.2014 (вх. № 24082/14 від 29.10.2014); та вирішено ряд інших процесуальних питань.

При цьому, суд першої інстанції керувався ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Частково не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, арбітражний керуючий Шаргало Роман Вікторович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 у справі № 911/3843/14 в частині відхилення вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в розмірі 34 758 776, 66 грн. та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в розмірі 34 758 776, 66 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у справі № 911/3843/14 в наступній черговості: 34 247 813, 62 грн. - до 4-ї черги; 510 963, 04 грн. - до 6-ї черги; 1 218, 00 - до 1-ї черги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме абз. 2, 3 ч. 6 ст. 23, ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 43 ГПК України та неповним з'ясування обставин справи, зокрема судом безпідставно та необґрунтовано відхилено вимоги в розмірі 34 758 776,66 грн ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Частково не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 у справі № 911/3843/14 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до боржника ТОВ "МІЛК ТРЕЙД" на суму 240 979 654,57 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" конкурсним кредитором боржника ТОВ "МІЛК ТРЕЙД" з грошовими вимогами на суму на суму 240 979 654,57 грн., в тому числі: 510 963,04 грн. пені, які внести до реєстру вимог кредиторів, з яких 1 218,00 підлягають задоволенню у першу чергу, 240 467 473,53 грн. - у четверту чергу та 510 963,04 грн. - в шосту чергу, а в решті ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 у справі № 911/3843/14 залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 1, 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 43 ГПК України та неповним з'ясування обставин справи, а тому судом безпідставно та необґрунтовано відхилено вимоги банку в розмірі 240 979 654,57 грн.

13.07.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником боржника подано відзиви на апеляційні скарги, в якому заперечує їх вимоги та просить залишити їх без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

13.07.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником ТОВ "ТЕРРА ФУД" подано відзиви на апеляційні скарги, в якому заперечує їх вимоги та просить залишити їх без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

24.07.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано додаткові пояснення, в яких наведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 27106К17 від 26.06.2006, кредитним договором № 27112К28 від 28.11.2012, кредитним договором № 27113К5 від 28.03.2013, кредитним договором № 27113V5 від 04.09.2013, кредитним договором № 27113К27 від 06.11.2013, а також додано виписки з рахунків.

В судовому засідання представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" підтримав вимоги власної апеляційної скаргиі просив задовольнити її з підстав, викладених в ній та заперечив вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Шаргало Р.В.

Арбітражний керуючий Шаргало Р.В. в судовому засіданні підтримав вимоги власної апеляційної скарги та частково вимоги апеляційної скарги банку, а саме щодо визнання вимог банку в розмірі 34 758 776, 66 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів у справі № 911/3843/14 в наступній черговості: 34 247 813, 62 грн. - до 4-ї черги; 510 963, 04 грн. - до 6-ї черги; 1 218, 00 - до 1-ї черги, з підстав зазначених в апеляційній скарзі розпорядника майна.

Представник ТОВ "ТЕРРА ФУД"та ТОВ "МІЛК ТРЕЙД" заперечували проти апеляційних скарг та просив залишити їх без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін з підстав, викладених у відзивах на апеляційні скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.6 ст.23 Закону заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

Тобто, при проведенні попереднього засідання господарський суд зобов'язаний, зокрема, розглянути вимоги кредиторів щодо яких були заперечення боржника та які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів і за результатами їх розгляду вирішити питання про включення або не включення цих вимог до реєстру вимог кредиторів з визначенням їх розміру.

Якщо господарський суд дійде висновку, що спірні вимоги кредитора обґрунтовані та підтверджені відповідними документами, такі вимоги визнаються судом; в іншому випадку у задоволенні таких вимог суд відмовляє повністю або частково, однак, суд у будь-якому випадку повинен зробити обґрунтований висновок щодо поданої заяви.

Отже, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу поданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог покладений на господарський суд.

При цьому, суду необхідно дослідити підстави виникнення грошових вимог, їх розмір, обґрунтованість, підтвердження відповідними документами та інше, тобто перевірити відповідність законодавству вимог кредиторів.

Незважаючи на визнання чи невизнання боржником грошових вимог кредиторів, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

За результатами дослідження матеріалів справи колегія суддів встановила, що 29.10.2014 до господарського суду Київської області від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла заява № 040-02/4998 від 29.10.2014 (вх. №24082/14) про визнання грошових вимог до боржника ТОВ «МІЛК ТРЕЙД».

Розпорядник майна подав до суду реєстр вимог кредиторів боржника ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» до якого включено грошові вимоги, зокрема, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», котрі заявлені проте відхилені боржником у сумі 240 467 473,53 грн. (четверта черга), 510 963,04 грн. (шоста черга), 1 218,00 грн. (перша черга), а всього у сумі 240 979 654,57 грн.

Свої грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» до боржника ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» обґрунтовує наявними генеральною кредитною угодою №27109N1 від 17.03.2009 з усіма змінами та доповненнями, кредитними договорами №27106К17 від 26.06.2006 із змінами, №27112К28 від 28.11.2012 із змінами, №27113К5 від 28.03.2013 із змінами, №27113V5 від 04.09.2013 із змінами, №27113К26 від 06.11.2013 із змінами, №27113К27 від 06.11.2013 із змінами, №27114К2 від 05.02.2014 із змінами, що укладені між банком та ТОВ «Білоцерківський молочний комбінат», та договором поруки № 27109Р3 від 17.03.2009 із усіма змінами та доповненнями, що укладений між банком, позичальником ТОВ «Білоцерківський молочний комбінат» та ТОВ «МІЛК ТРЕЙД».

Доказами наявними в матеріалах справи підтверджується факт виконання АТ «Укрексімбанк» вищевказаних кредитних договорів в частині надання позичальнику кредит на загальну суму 9 057 744,83 доларів США, 8 826 371,88 євро, 49 762 042,23 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника між позичальником, банком та ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» було укладено договір поруки № 27109Р3 від 17.03.2009.

Статтею 1 вищевказаного договору поруки передбачено, що приведені нижче терміни використовуються у такому значенні: генеральна кредитна угода № 27109N1 від 17.03.2009 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках генеральної угоди, їй підпорядковуються та є додатками до генеральної угоди, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (генеральна угода та додатки - далі кредитна угода), укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої загальний розмір заборгованості позичальника не може перевищувати 18 000,00 грн., 9 057 744,83 дол. США та екв. 7 818 877,65 євро (в т.ч. заборгованість в гривні, що утвориться в результаті заміщення 1 630 292,43 євро) на визначених кредитною угодою умовах, строком погашення 16 березня 2012 року з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов кредитної угоди. Основне зобов'язання, зобов'язання позичальника, передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

Відповідно до заяви про уточнення грошових вимог АТ «Укрексімбанк» від 29.01.2015 та апеляційної скарги банк просить суд визнати його вимоги в сумі 240 979 654,57 грн. в зв'язку з погашенням позичальником ТОВ «Білоцерківський молочний комбінат» боргу за договорами № 27106К17 від 26.06.2006 із змінами та № 27113К26 від 06.11.2013 із змінами.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 3.2. договору поруки у випадку невиконання позичальником основного зобов'язання кредитор має право вимагати виконання цього зобов'язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників.

Відповідно п. 4.1.1 договору поруки № 27109Р3 від 17.03.2009 кредитор має право, зокрема, вимагати від поручителя задоволення у повному обсязі всіх своїх грошових вимог, що випливають з основного зобов'язання у випадку, якщо позичальник не виконує грошове зобов'язання, передбачене кредитною угодою, протягом двадцяти днів з моменту отримання поручителем письмового повідомлення кредитора про факт такого невиконання.

Обґрунтовуючи свої вимоги АТ «Укрексімбанк» посилається на пункт 4.1.2. вищевказаного договору, згідно якого кредитор має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання поручителем та/або позичальником у випадку якщо протягом 20 робочих днів з моменту отримання поручителем письмового повідомлення кредитора про факт невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитною угодою та/або поручителем за цим договором, вони не будуть виконані в тому числі: (г) порушено справу про визнання позичальника та/або поручителя банкрутом. Тобто письмова вимога (повідомлення) кредитором поручителя обов'язкова.

Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до умов кредитних договорів № 27106К17 від 26.06.2006, № 27112К28 від 28.11.2012, № 27113К26 від 06.11.2013, № 27113К27 від 06.11.2013, № 27114К2 від 05.02.2014 строк повернення кредиту на момент порушення провадження ще не настав, а тому у ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» не настав строк виконання зобов'язань поручителя на підставі чого колегія суддів робить висновок про передчасність пред'явлення боржнику даних вимог. На підставі наведеного апеляційним судом не приймаються доводи банку про наявність ознак конкурсних вимог.

Крім того як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників провадження, наданих в апеляційному суді, банком на адресу поручителя (ТОВ «МІЛК ТРЕЙД») не надсилалась вимога (повідомлення), яка передбачена пунктом 4.1.2. договору поруки № 27109Р3 від 17.03.2009. на підставі наведено колегія суддів робить висновок, що строк виконання зобов'язань у ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» як поручителя не настав, оскільки умовами договору поруки саме по собі невиконання позичальником умов генеральної угоди і кредитних договорів, ще не є виникненням обов'язку у поручителя нести солідарну відповідальність перед банком.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 22.07.2015 у справі № 914/3461/14, Верховного суду України від 23.05.2012 у справі № 6-3цс12, від 15.05.2015 у справі № 910/14545/13, яка згідно з положеннями ст. 11128 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Обґрунтованим на думку апеляційного суд є неприйняття місцевим господарським судом посилань АТ «Укрексімбанк» на претензію на суму 34 380 828,71 грн. від 22.10.2014 № 040-06/4891, надіслану на адресу ТОВ «Білоцерківський молочний комбінат», оскільки вказана претензія містить вимогу до боржника за кредитними договорами № 27113К5 від 28.03.2013, № 27113V5 від 04.09.2013, а не до поручителя (ТОВ «МІЛК ТРЕЙД»).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, що банком до матеріалів справи не надано жодних доказів надсилання вимоги (повідомлення) до поручителя, як то передбачено п. 4.1.1., 4.1.2. договору та ст. 543 ЦК України.

Доказів на спростування вищезазначеного а ні арбітражним керуючим Шаргало Р.В. а ні ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до апеляційного суду не надано.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що на момент порушення справи про банкрутство строк виконання зобов'язань у поручителя (ТОВ «МІЛК ТРЕЙД») по вищевказаних договорах не настав, тому вимоги банку не є конкурсними в розумінні ст. 23 Закону.

Відповідно до абз. 4 ч. 8 ст. 23 Закону, поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Врахувавши вищевикладене, в зв'язку з тим, що поточні вимоги кредиторів відповідно до Закону про банкрутство можуть бути заявлені у процедурі ліквідації банкрута, а провадження у справі № 911/3843/14 про банкрутство ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» перебуває в судовій процедурі розпорядження майном боржника, судом першої інстанції правомірно відхилено заяву публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання кредиторських вимог.

Таким чином, на підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги твердження скаржників, що зазначені в апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом ст.ст. 23, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 543 ЦК України, ст. 43 ГПК України.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалах справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 у справі № 911/3843/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Шаргала Романа Вікторовича та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - без задоволення.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко