ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.07.15р. Справа № 904/5584/15

За позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 9 252,83 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Пальковська О.О. - представник (дов. № 01-09/1697 від 30.06.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал" про стягнення заборгованість 9 252,83 грн. за договором на охорону об'єктів за допомогою системи охоронної сигналізації № 675/11/1794/13-2011 від 01.11.2011.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на охорону об'єктів за допомогою системи охоронної сигналізації № 675/11/1794/13-2011 від 01.11.2011, в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.07.2015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 15.07.2015 на 27.07.2015.

27.07.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не заперечує проти заборгованості та просить суд розстрочити виконання рішення на три місяці рівними частинами. В обґрунтування заяви про розстрочку відповідач посилається на те, що негайне стягнення грошових коштів на користь позивача зумовить зупинення роботи підприємства, викличе неможливість проводити сплату поточних платежів, підприємство не зможе сплачувати своєчасно заробітну плату та ставить під загрозу гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення м. Дніпродзержинська. Крім того, відповідач зазначає, що дебіторська заборгованість відповідача складає 80 782 000,00 грн., кредиторська - 119 261 000,00 грн.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2011 між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області (виконавець) та Комунальним виробничим підприємством Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал" (замовник) було укладено договір на охорону об'єктів за допомогою системи охоронної сигналізації № 675/11/1794/13-2011 (а.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець на кошти отримані від замовника починаючи з 01.11.2011 здійснює за допомогою системи охоронної сигналізації охорону об'єктів, які внесені до дислокації і позначені на план-схемі, а замовник зобов'язується виконати в повному обсязі приписи, щодо обладнання та укріпленості об'єкту надані виконавцем та оплачувати замовлені охоронні послуги згідно умов договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що вартість охоронних послуг за цим договором є договірною і визначається сторонами в дислокації-розрахунку та протоколі узгодження договірної ціни, які є невід'ємною частиною цього договору.

Сторонами були підписані дислокація-розрахунок (а.с.16-17) та протокол узгодження договірної ціни (а.с.18).

На виконання умов договору, позивач виконав послуги за період січень-травень 2015 на загальну суму 9 489,95 грн., що підтверджується актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг:

- № 13-0000534 від 31.01.2015 на суму 1 897,99 грн.;

- № 13-0013247 від 28.02.2015 на суму 1 897,99 грн.;

- № 13-0014568 від 31.03.2015 на суму 1 897,99 грн.;

- № 13-0015019 від 30.04.2015 на суму 1 897,99 грн.;

- № 13-0016065 від 31.05.2015 на суму 1 897,99 грн. (а.с.29-33).

Пунктом 2.4 договору встановлено, що перший платіж замовник здійснює впродовж п'яти банківських днів після підписання сторонами цього договору. Усі наступні платежі здійснюються замовником не пізніше 15 днів до кінця кожного поточного місця. Тобто за 15 днів до кінця поточного місяця замовник повинен оплатити замовлені ним охоронні послуги, які надані в поточному місяці.

Відповідач частково оплатив надані послуги на суму 237,12 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 9 252,83 грн.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 9 252,83 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З аналізу договору укладеного між сторонами вбачається, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані ст.ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.4 договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Частиною 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 9 252,83 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно заяви відповідача про розстрочку виконання рішення строком на три місяці з оплатою рівними частинами, суд зазначає наступне.

Заява обґрунтована тим, що негайне стягнення грошових коштів на користь позивача зумовить зупинення роботи підприємства, викличе неможливість проводити сплату поточних платежів, підприємство не зможе сплачувати своєчасно заробітну плату та ставить під загрозу гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення м. Дніпродзержинська. Крім того, відповідач зазначає, що дебіторська заборгованість відповідача складає 80 782 000,00 грн., кредиторська - 119 261 000,00 грн.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду відповідач у справі послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав достатніх доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви, у тому числі доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності активів для виконання рішення суду та реальної загрози зупинення господарської діяльності у зв'язку з виконанням рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 16; ідентифікаційний код 33855098) на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 4; ідентифікаційний код 08596854) - 9 252,83 грн. основний борг, 1 827,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Відмовити Комунальному виробничому підприємству Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал" у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 03.08.2015.

Суддя Я.С. Золотарьова