РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2015Справа №910/10215/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гідроарматури»

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш»

про стягнення 15 880,00 Євро, що еквівалентно 361 615,34 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Абашина А.Є - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод гідроарматури» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш» про стягнення з останнього заборгованості у сумі 15 880,00 Євро, що еквівалентно 361 615,34 грн. відповідно до контракту від 18.02.2014 №14011/388.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. суддею Босим В.П. порушено провадження у справі №910/10215/15, розгляд справи призначено на 20.05.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподання ним витребуваних доказів, розгляд справи відкладено на 08.06.2015.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у зв'язку із перебуванням судді Босого В.П. у творчій відпустці було призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/10215/15.

08.06.2015 в результаті повторного автоматичного розподілу справ у господарському суді міста Києва справу №910/10215/15 передано для розгляду судді Підченку Ю.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2015 справу №910/10215/15 прийнято до провадження суддею Підченко Ю.О., судове засідання призначене на 31.07.2015.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити.

13.05.2015 представником відповідача через загальний відділ суду було подано письмові пояснення від 07.05.2015 №137/388, відповідно до яких відповідач позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у судовому засіданні 20.05.2015 за відсутності представника відповідача.

У судове засідання 31.07.2015 представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 18.02.2014 між Відкритим акціонерним товариством «Гомсельмаш», далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод гідроарматури», далі Продавець, було укладено контракт №14011/388, далі Контракт, відповідно до предмету якого (п. 1 Контракту) Продавець продає, а Покупець покупає на умовах постачання СІР - Гомель, Білорусь (ІНКОТЕРМС - 2010) товар, згідно Специфікації (Додаток №1), який є невід'ємною частиною цього Контракту.

18.02.2014 сторонами складено Додаток №1 до Контракту, в якому погоджено ціну Контракту в розмірі 105 770,00 Євро, умови постачання - СІР Гомель.

Ціни на поставлені за цим Контрактом товари, встановлені в Євро, розуміються на умовах СІР - м. Гомель та вказані у Специфікації (Додаток №1). Зазначені ціни дійсні тільки для цього Контракту та не є прецедентом для укладання інших правочинів. Ціна не може бути змінена до кінця строку дії цього Контракту (п. 2.1. Контракту).

Згідно з п. 2.2. загальна вартість товарів, що поставляються за цим Контрактом, становить 105 770,00 (сто п'ять тисяч сімсот сімдесят) Євро.

Відповідно до п. 3.1 Контракту поставка товару по цьому Конктракту здійснюється партіями, у відповідності з письмовими заявками Покупця. Товар постачається впродовж 30 днів з дати заявки, отриманої за допомогою факсимільного зв'язку. Оплата здійснюється за партію поставленого товару.

Умовами п. 3.2 Контракту визначено форму розрахунків, а саме оплата по факту отримання товару впродовж 60 днів з дати поставки товару. Датою поставки товару вважається дата поміщення товару під митні процедури, передбачені Митним кодексом Митного союзу.

З вантажем надається наступна документація (оригінали): рахунок (інвойс) та 2 копії з зазначенням країни походження і відомостей про масу паперової та картонної тари; сертифікат якості; товарна специфікація; накладна (CMR); сертифікат походження форми СТ-1 (п. 6.1. Контракту).

Товар вважається зданим однією стороною та прийнятим іншою стороною : за кількістю місць, вазі брутто та нетто, зазначеним в товаросупроводжувальних документах. Прийом товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно з «Положення про прийом товарів за кількістю та якістю», затвердженого Радою Міністрів Республіки Білорусь від 03.09.2008 №1290; за якістю відповідно сертифікату якості заводу-виробника. Сторони будуть сповіщати однин одного по факсу про оплату та готовності товару до відгрузки. (п.3.8 Контракту).

Згідно з п. 9 Контракту у випадку виникнення спорів чи розбіжностей, які випливають з цього Контракту чи пов'язані з ним, сторони здійснюють міри для врегулювання такого спору чи розбіжностей дружнім шляхом. У разі, якщо це не буде досягнуто, всі суперечки та розбіжності підлягають розгляду в арбітражному чи економічному суді за місцем знаходження відповідача у відповідності з діючим в цьому суді регламентом. Рішення арбітражу є остаточним та обов'язковим для обох сторін.

Відповідно до протоколу розбіжностей до Контракту сторони визначили, зокрема п.9 Контракту в наступній редакції: «У випадку виникнення спорів чи розбіжностей, які випливають з цього Контракту чи пов'язані з ним, сторони здійснюють міри для врегулювання такого спору чи розбіжностей дружнім шляхом. У разі, якщо це не буде досягнуто, всі суперечки та розбіжності підлягають розгляду в Господарському суді м. Києва, Україна, українською мовою. Рішення Господарського суду є остаточним та обов'язковим для обох сторін».

Пунктом 10.5 Контракту визначено, що цей Контракт набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2014.

03.12.2014 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Контракту та змінено, зокрема, п. 10.5 Контракту, який викладено у наступній редакції: «Даний Контракт набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2015р.».

На виконання умов Контракту, позивач поставив відповідачу товар, однак відповідачем не було в повному обсязі виконане зобов'язання по оплаті поставленого товару. Факт поставки товару на суму 15 880,00 Євро підтверджується: рахунком (інвойс) №1 від 20.01.2015 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серія ГЛ №003895 на суму 15880,00 Євро. Відповідач належним чином зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився борг у розмірі 15 880,00 Євро, що еквівалентно 361 615,34 грн., який позивач і намагається стягнути.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач надав суду акт звіряння взаємних розрахунків, згідно якого основна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17.04.2015 становить 15 880,00 Євро, акт підписаний двома сторонами та скріплений печатками останніх.

Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, здійснив поставку товару, яка була прийнята відповідачем. Факт отримання товару підтверджується рахунком (інвойс) №1 від 20.01.2015 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серія ГЛ № 003895 на суму 15880,00 Євро. Відповідач позовні вимоги визнав, доказів повної оплати товару суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 15 880, 00 Євро, що еквівалентно 361 615,34 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому, 13.05.2015 представником відповідача через загальний відділ суду було подано письмові пояснення від 07.05.2015 №137/388, відповідно до яких відповідач позовні вимоги визнав.

За приписами ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Наразі, за висновками суду, дії відповідача по визнанню позову не суперечать вимогам чинного законодавства України та не порушують прав та інтересів інших осіб.

Витрати по сплаті судового збору згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.01.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

З огляду на те, що позивачем при звернені до суду було внесено судовий збір в більшому розмірі, йому підлягає поверненню зайво сплачена сума судового збору в розмірі 67,69 грн. сплачена згідно платіжного доручення №183 від 20.04.2015 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 31.07.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 232, 265 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 66, 67, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гідроарматури» до Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш» задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Гомсельмаш», 246004, Республіка Білорусь, м. Гомель, вул.Шоссейна, 41, код УНН 400051757, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод гідрарматури», 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 13, , заборгованості в сумі 15 880, 00 Євро, що еквівалентно 361 615,34 грн. та судовий збір у розмірі 7 232,31 грн., видавши наказ.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод гідрарматури», 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 13, , з Державного бюджету України зайво сплачену суму судового збору у розмірі 67,69 грн.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 05.08.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко