РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015Справа №910/1367/15-г
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
провідшкодування шкоди в розмірі 3 300 грн. 57 коп.

Представники:

від Позивача: Головащенко К.С. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Соверен» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі також - «Відповідач») про відшкодування шкоди в розмірі 3 300 грн. 57 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Соверен» на підставі Договору страхування транспортного засобу №1-133-005/14 від 07.04.2014 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Шевроле», державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ, а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотньої вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер АА 5248 МЕ, яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6993567, а тому Позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2015 порушено провадження у справі №910/1367/15-г та призначено до розгляду на 02.03.2015 р.

В судовому засіданні 02.03.2015 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 10.03.2015 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.03.2015 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.03.2015 року зупинено провадження у справі №910/1367/15-г до надання висновків судової експертизи.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 24.04.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/1367/15-г, у зв'язку із закінченням повноважень судді Васильченко Т.В.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/1367/15-г передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2015 року прийнято до провадження справу №910/1367/15-г.

24.04.2015 року на адресу господарського суду міста Києва від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшло Клопотання про надання матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи №5966/15-54 від 09.04.2015 року разом з матеріалами справи. У вказаному клопотанні судовий експерт просять надати фотографії пошкодженого транспортного засобу "Шевроле", державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ, у цифровому форматі на CD-диску.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2015 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 06.05.2015 року.

06.05.2015 року представники сторін в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 24.04.2015 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.05.2015 р. відкладено розгляд справи на 03.06.2015 р. у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

20.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли докази на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2015 р.

03.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення про зміну місцезнаходження Позивача.

03.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Позивач отримав клопотання експерта 09.04.2015 р. про надання фотографій пошкодженого автомобіля та листом від 20.04.2015 р. направив витребувані фотографії на адресу експертної установи.

В судовому засіданні 03.06.2015 року представники Позивача та Відповідача не заперечували проти задоволення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а також зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 року задоволено клопотання експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз №5966/15-54 від 09.04.2015 року у справі №910/1367/15-г, а провадження у справі № 910/1367/15-г зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

26.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №7910-15 від 16.06.2015 року про повернення матеріалів господарської справи, у зв"язку з нездійсненням оплати за проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 року поновлено провадження по справі №910/1367/15-г, судове засідання призначено на 08.07.2015 року.

08.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

08.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить Суд стягнути з Відповідача на користь страхової компанії "Соверен" залишок страхового відшкодування в розмірі 9 318,98 грн. та сплачений судовий збір.

08.07.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд на місці ухвалив - задовольнити заяву Відповідача про розгляд справи без участі уповноваженого представника, а щодо заяви Позивача про збільшення позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача направити Заяву про збільшення розміру позовних вимог на адресу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" та надати Суду докази на підтвердження направлення;

2) Відповідача надати письмові пояснення з посиланням на належні докази з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2015 р. відкладено розгляд справи на 21.07.2015 р., у зв'язку витребуванням додаткових доказів по справі.

13.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення Заяви про збільшення розміру позовних вимог Відповідачу.

В судовому засіданні 21.07.2015 року представник Позивача підтримав доводи та вимоги позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з»явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року у справі № 910/1367/15-г.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» є 03038, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА, 32-А.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/1367/15-г направлялись на вказану адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група».

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 21 липня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

07 квітня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Соверен» (Страховик) та Петрик Павлом Богдановичем (Страхувальник) було укладено Договір страхування транспортного засобу №1-133-005/14, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2014 року по вул. Каунаська, 10 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ, під керуванням Петрика Павла Богдановича, та транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер АА 5248 МЕ, під керуванням Кучмієва Руслана Валентиновича, що підтверджується Довідкою №9422762 про дорожньо - транспортну пригоду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль «Шевроле», державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2014 року у справі №755/21962/14-п Кучмієва Руслана Валентиновича, водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер АА 5248 МЕ, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Звітом про визначення вартості матеріального збитку, складеного Фізичною особою - підприємцем Суліменко Віталієм Володимировичем від 15.08.2014 року, встановлено, що вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ, складає 32 668 грн. 33 коп.

Відповідно до Страхового акту № 09/14-11 Т від 09.09.2014 року Позивач здійснив виплату страхового відшкодування ФОП Терлецька Н.М. в розмірі 26 828 грн. 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 713 від 12.09.2014 року із призначенням платежу: «страхове відшукування зг. Акту № 09/14-11 Т, Петрик П.Б.»

Як вбачається з Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6993567, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер АА 5248 МЕ, на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 00 гривень 00 копійок.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем сплачено Позивачу страхове відшкодування в розмірі 17 509 грн. 82 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що Відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої становить 9 318 грн. 98 коп. з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 08.07.2015 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання зобов'язань за Договором страхування транспортного засобу №1-133-005/14 від 07.04.2014 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шевроле», державний реєстраційний номер ВС 9064 ВІ, було відшкодовано на користь Страхувальника 26 828 грн. 80 коп.

Таким чином, Суд зазначає, що до Позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, вина особи, яка керувала транспортним засобом «Форд», державний реєстраційний номер АА 5248 МЕ, встановлена у судовому порядку Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2014 року у справі №755/21962/14-п, якою Кучмієва Руслана Валентиновича, водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер АА 5248 МЕ, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов»язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі №3-50гс15.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України від 23 серпня 2011 року у справі № 42/92.

Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача щодо необхідності здійснення страхового відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6993567 розміри лімітів відповідальності та франшизи, Суд приходить до висновку, що Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 9 318 грн. 98 коп. (26 828 грн. 80 коп. сума страхового відшкодування - 17 509 грн. 82 коп. виплачена сума страхового відшкодування в порядку регресу)

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» (01054, м.Київ, ПРОВУЛОК ЧЕХОВСЬКИЙ, будинок 4, офіс 8, ідентифікаційний код юридичної особи 25264645) 9 318 (дев'ять тисяч триста вісімнадцять) грн. 98 (дев'яносто вісім) коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 24 липня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин