РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015Справа №910/12987/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Джі Ес Ем»

про розірвання договору та стягнення грошових коштів в розмірі 610 098,00 грн.,

Суддя О.С.Комарова

У засіданні брали участь:

від позивача: Семенець Н.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 21 липня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», 20 травня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 09-8(1)363 від 20.05.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Джі Ес Ем», про розірвання договору та стягнення грошових коштів в розмірі 610 098,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором № 09-3149/12-3 від 25.12.2014 року належним чином не виконав, зокрема, не надав послуги за сплачені позивачем грошові кошти, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 року (суддя Комарова О.С.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.06.2015 року.

05 червня 2005 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли додаткові документи на виконання вимог ухвали суду, які були долучені судом до матеріалів справи.

15 червня 2005 року через відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання про залучення третьої особи, в задоволенні якого судом було відмовлено.

В судовому засіданні 16 червня 2005 року представник позивача підтримав позовні вимоги та подав клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2015 року, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, судом продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено на 21.07.2015 р.

18 червня 2015 року позивачем через відділ діловодства суду було подано пояснення у справі, яке суд долучив до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.07.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення по суті спору. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимог ухвали не виконав, відзив на позовну заяву не надав та правами ст. 22 Господарського процесуального кодексу не скористався.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2014 року між позивачем (надалі - замовник) та відповідачем (далі - виконавець) (разом - сторони) було укладено договір № 09-3149/12-3 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір послуг), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає завдання, а виконавець зобов'язується надавати замовнику послуги з організації супроводу акції в рамках проведення рекламної акції під умовною назвою «Автокарта», метою якої є максимально ефективне позиціонування та популяризація послуг, що надаються замовником.

Отже, за своєю суттю вказаний договір є договором про надання послуг.

Відповідно до п. 1.2 Договору акція мала проходити з 15.01.2015 року по 14.01.2016 року включно, акція проводиться в 4 етапи.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що офіційні умови акції затверджені сторонами, містяться в Додатку № 1 до договору, що є невід'ємною частиною останнього.

У відповідності до п. 1.5. Договору послуги за Договором включають її себе дії відповідача, що визначені в п.п. 2.1.1., 2.1.3.-2.1.11. Договору, а саме відповідач зобов'язався:

- надавати послуги, притримуючись Правил Акції;

- забезпечити розміщення рекламно-інформаційних матеріалів, визначених в п. 2.1.2. Договору, за адресами, які сторони погоджують окремо. Відповідач прийняв на себе відповідальність за подальше використання, експонування, підклейку, заміну, демонтаж рекламно-інформаційних матеріалів, визначених п. 2.1.2. Договору після їх розміщення;

- забезпечити інформування переможців акції про факт визначення їх як таких з використанням засобів телефонного зв'язку відповідно до п. 7.2. Правил Акції, а саме: забезпечити нотаріальне посвідчення протоколів визначення переможців відповідно до чинного законодавства України; забезпечити закупівлю призів Акції, необхідних для її проведення; забезпечити вручення призів переможцям Акції; забезпечити нарахування та оплату податків на доходи фізичних осіб із вартості призів Акції відповідно до чинного законодавства України і подачу в податкові органи податкового розрахунку, нарахованого (сплаченого) па користь платників податків та сум утриманих із них податків (форма №1ДФ); забезпечити друк штрих-кодів у кількості 15 000 шт.; забезпечити доставку штрих-кодів до відділень позивача за адресами, які сторони погоджують окремо.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору загальна вартість послуг за організацію і супровід акцій, що мали надаватись відповідачем в рамках Договору складає 508 415,00 грн. крім того ПДВ (20%) - 101 683,00 грн. Загальна вартість послуг за договором з урахування ПДВ склала 610 098,00 грн. Оплата послуг відповідача за договором проводиться позивачем в національній валюті України на підставі виставленого відповідачем в рамках договору рахунку-фактури, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100% від суми, вказаної в п. 3.1 Договору, на поточний рахунок відповідача, протягом 5 банківських днів з моменту укладення договору.

Крім того, згідно з п. 3.4. Договору винагорода за ефективність роботи відповідача складає 0,25 грн. (з урахуванням ПДВ) за кожен літр пального, реалізованого у АЗК ВОГ клієнтом позивача, які виконали правила акції. Інформація про кількість літрів пального зазначається у актах приймання-передачі наданих послуг.

На виконання умов договору позивачем здійснено оплату послуг відповідача в сумі 610 098,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 78315 від 26.12.2014 року (копія ордеру міститься в справі).

Позивач зазначає, що відповідач послуги, передбачені умовами договору та попередньо оплачені позивачем не надав, а тому, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе відповідних зобов'язань за Договором, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем, яка складає 610 098,00 грн.

Окрім того, позивач просить розірвати договір з відповідачем у звязку із невиконанням свого зобов'язання перед замовником.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, що кореспондується зі ст..526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вже було встановлено судом, на виконання умов договору позивачем здійснено оплату послуг відповідача в сумі 610 098,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 78315 від 26.12.2014 року, який міститься в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про підтвердження та доведеність позивачем факту передоплати за послуги відповідно до вказаного вище документу.

Отже, правовідносини між сторонами щодо прийому-передачі послуг виникли на підставі Додатку № 2 до Договору та його оплати, що свідчить про вчинення між позивачем та відповідачем правочину у сфері надання послуг, так як поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, з правових конструкцій ч. 2 ст. 530 та ст. 625 кодексу випливає, що строк (термін) виконання боржником взятого на себе обов'язку може бути не встановлений сторонами або ж визначений моментом пред'явлення вимоги, у зв'язку з чим законодавець встановив, що у таких випадках, кредитор має право вимагати виконання такого обов'язку у будь-який час. При цьому ж, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення кредитором вимоги.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, встановлюючи наявність обставин для розірвання договору у разі істотного порушення договору другою стороною, судом, на вимогу однієї із сторін, договір може бути змінено або розірвано, при цьому, суд повинен дослідити існуючі та вказані стороною (позивачем) обставини та підстави для такого розірвання, і зокрема, щодо істотного порушення договору другою стороною.

Відповідно до п. 6.1 Договору дострокове розірвання останнього може бути здійснено за письмовою згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до договору, а також ініціативою кожної із сторін шляхом направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове припинення дії договору не менш, ніж за 30 днів до дати розірвання. При цьому договір вважається розірваним на 31 календарний день.

Пункт 6.1.1 договору передбачає, що при достроковому розірванні договору за ініціативою позивача у випадку невиконання/неможливості виконання відповідачем свої зобов'язань за договором, відповідач протягом 5 банківських днів з моменту дострокового розірвання договору повертає позивачеві суму грошових коштів у розмірі 100% ціни договору, одержаної ним в якості авансу згідно п. 3.2 договору, за виключення суми фактично наданих послуг.

Як встановлено судом, позивачем була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю «Сан Джі Ес Ем» заява № 72/31 від 04.02.2015 року, якою позивач повідомляв відповідача про намір розірвати договір внаслідок невиконання останнім свого зобов'язання за договором, а також повернення авансу в розмірі 610 098,00 грн (копія заяви наявна в матеріалах справи).

05 березня 2015 року відповідач надіслав позивачеві відповідь, в якій просив укласти додаткову угоду та зазначав про укладений договір про співробітництво відповідача з третьою особою, внаслідок чого було порушення строків, проте суд дійшов висновку про те, що зазначені правовідносини жодним чином не стосуються даного спору, а також про те, що позивачем була дотримана процедура, передбачена п. 6.1 Договору про дострокове розірвання договору, а тому позовні вимоги позивача про розірвання договору підлягають задоволенню.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст.22 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного разу не з'явився у судові засідання, про дату і місце проведення яких був повідомлений належним чином, жодного доказу на спростування доводів позивача щодо невиконання ним зобов'язань за договором або відсутності правових підстав для їх виконання суду не надав.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 13 419,96 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Джі Ес Ем» (код ЄДРЮОФОП 36689849, адреса: 01001, м. Київ, ПРОВУЛОК МИХАЙЛІВСЬКИЙ, будинок 21/13, ЛІТЕРА В) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ЄДРЮОФОП 00039002, адреса: 01001, м. Київ, ПРОВУЛОК ШЕВЧЕНКА, будинок 12), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основний борг - 610 098,00 грн. (шістсот десять тисяч дев'яносто вісім гривень) та судовий збір - 13 419,96 грн. (тринадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 96 копійок). Видати наказ.

3. Розірвати договір № 09-3149/12-3 від 25.12.2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ЄДРЮОФОП 00039002, адреса: 01001, м. Київ, ПРОВУЛОК ШЕВЧЕНКА, будинок 12) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сан Джі Ес Ем» (код ЄДРЮОФОП 36689849, адреса: 01001, м.Київ, ПРОВУЛОК МИХАЙЛІВСЬКИЙ, будинок 21/13, ЛІТЕРА В).

4. Направити копію рішення відповідачу у справі № 910/12987/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.07.2015 року.

Суддя О.С. Комарова