РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/10696/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О. розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

про стягнення 21 013, 42 грн.

за участю представників:

від позивача:Юхименко С.Ю.- представник за довіреністю № 583 від 04.03.2015 р.
від відповідача:Пилипиця А.Ю.- представник за довіреністю № 130 від 04.03.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 21 013, 42 грн. за договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.09.2014 р. в смт. Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер АО 0050 АК, що належить ПП «Зодіак і К-1», під керуванням Копчі Н.М. та автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер 27658 РЕ, під керуванням Ганича Е.В., внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Хюндай", державний реєстраційний номер АО 0050 АК, що був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія".

08.10.2014 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 21 013,42 грн. на користь страхувальника.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2014 р. у справі № 303/6391/14-п Ганича Е.В. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер 27658 РЕ, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (Поліс № АІ/0847945).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 26.09.2014 р. в смт. Чинадієво.

У позові Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" суму страхового відшкодування у розмірі 21 013, 42 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що позивачем не було надано достатніх документів для задоволення його вимог щодо виплати страхового відшкодування, зокрема, копію постанови суду із зазначенням коректного номерного знаку пошкодженого автомобіля у ДТП - "Хюндай" та копій його фотографій.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору страхування наземного транспорту № АЗ-134/000/13 00000 59 від 05.11.2013 р. (зі змінами внесеними додатковою угодою № 134/000/13 0000059-2 від 27.03.2014 р.), укладеного між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та ПП «Зодіак і К-1», застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер АО 0050 АК.

26.09.2014 р. в смт. Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер АО 0050 АК, що належить ПП «Зодіак і К-1», під керуванням Копчі Н.М. та автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер 27658 РЕ, під керуванням Ганича Е.В., внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Хюндай", державний реєстраційний номер АО 0050 АК.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2014 р. у справі № 303/6391/14-п Ганича Е.В. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Також постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2015 р. у справі № 303/6391/14-п виправлено описку у постанові даного суду від 31.10.2014 р., а саме - замість неправильного вказаного державного реєстраційного номеру АО 0050 АН автомобілю марки "Хюндай", зазначено правильний - державний реєстраційний номер АО 0050 АК.

Відповідно до ремонтної калькуляції № uip_8346 від 02.10.2014 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Хюндай", зазначений правильний - державний реєстраційний номер АО 0050 АК, внаслідок ДТП, склав 21 225,68 грн.

На підставі заяви страхувальника від 26.09.2014 р., страхового акту № 134/000/14/0065 від 08.10.2014 р. ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 21 013,42 грн., про що свідчить платіжне доручення № 82 від 08.10.2014 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "Фольксваген", державний реєстраційний номер 27658 РЕ, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0847945 (ліміт відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги на страхове відшкодування до винної у ДТП особи відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування".

03.12.2014 р. позивач звертався до відповідача, як страховика винної особи в ДТП, що сталась 26.09.2014 р. із вимогою № 4880/17 про досудове врегулювання спору та відшкодування шкоди у сумі 21 013,42 грн., завданої внаслідок ДТП.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 168485 від 16.04.2015 р. повідомив позивача, що для вирішення питання про виплату страхового відшкодування позивачу необхідно надати постанову суду з зазначенням номерного знаку винного автомобіля у ДТП та копії фотографій пошкодженого автомобіля.

Так, згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" за договором майнового страхування у сумі 21 013,42 грн.

Полісом № АІ/0847945, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 21 013,42 грн.

Суд не приймає доводи відповідача щодо ненадання йому всіх документів для вирішення питання щодо компенсації сплаченого страхового відшкодування, оскільки дана обставина не впливає на його обов'язок сплатити фактичні витрати, понесені позивачем, який, у свою чергу, має право звернутись з відповідним позовом без дотримання досудового порядку врегулювання спору. Вказана позиція викладена у рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 р. у справі № 1-2/2002.

Отже, приймаючи до уваги, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем в частині виплати страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення 21 013, 42 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь Приватного акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ідентифікаційний код 20602681) страхове відшкодування в сумі 21 013 (двадцять одну тисячу тринадцять) грн. 42 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь Приватного акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ідентифікаційний код 20602681) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 20 липня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 27 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна