РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015Справа №910/24988/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія"

про стягнення 7 085 522, 92 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від позивача: Сидоренко А. С. (дов. № 14-100 від 18.04.2014)

Від відповідача: Комісар С. П. (дов. № 69 від 15.12.2014)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 04.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього на свою користь боргу зі сплати природного газу в сумі 5 473 600 грн., пені в розмірі 713 637,18 грн., втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в сумі 738 474,03 грн. та 3% річних в розмірі 159 811, 71 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 457 (чотириста п'ятдесят сім) грн. 26 коп., пеню 2 231 (дві тисячі двісті тридцять одну) грн. 59 коп., а також судовий збір в сумі 27 (двадцять сім) грн. 73 коп., в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2015 у справі №910/24988/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2015 по справі №910/24988/14 скасовано в частині стягнення інфляційних, 3% річних та пені. Справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до викладеного в постанові Вищого господарського суду України від 11.06.2015 суди попередніх інстанцій не врахували, що уклавши договори № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, і відповідно для застосування санкцій та наслідків порушення зобов'язання необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків. Внаслідок чого дійшли передчасного про стягнення з відповідача на користь позивача 457, 26 грн. 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України та 2 231, 59 грн. пені на підставі п. 7.2. договору за період прострочення зобов'язання з 14.04.2013 по 24.04.2013 та з 14.01.2014 по 30.01.2014.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід врахувати наведене, визначити періоди прострочення оплати за поставлений природний газ і перевірити розрахунки заявлених до стягнення інфляційних, 3 % річних та пені на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/24988/14 передано на новий розгляд судді Головатюку Л. Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 справу № 910/24988/14 прийнято до провадження судді Головатюка Л. Д., розгляд справи призначено на 14.07.2015.

В судовому засіданні 14.07.2015 судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 21.07.2015.

В судовому засіданні 21.07.2015 судом, також, оголошувалась перерва до 30.07.2015.

В судовому засіданні 30.07.2015 судом оголошувалась перерва до 04.08.2015.

В судове засідання 04.08.2015 представники сторін з'явились, надали суду усні пояснення по справі, в яких позивач позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3 % та пені за порушення грошових зобов'язань за договором № 13/3458-ТЕ-29 купівлі - продажу природного газу від 29.01.2013 підтримав в повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки сторонами було укладено договір № 431/30 про організацію взаєморозрахунків від 26.09.2014, яким вони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений за договором № 13/3458-ТЕ-29 купівлі - продажу природного газу від 29.01.2013.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників сторін, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Між Національно акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" в особі Охтирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" (покупцем) 29.01.2013 укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/3458-ТЕ-29 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ відповідно до умов договору.

Пунктом 5.1 договору визначено, що ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ.

Відповідно до п. 5.2. договору, ціна за 1 000 м3 природного газу становить 1 091, 00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без податку на додану вартість. До сплати за 1 000 м3 природного газу - 1 091, 00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218, 20 грн., всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2. договору передбачено, зокрема, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. договору, останній у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На виконання умов договору протягом січня - грудня 2013 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 5 561, 881 тис. м3 на загальну суму 17 506 923, 54 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, підписаними та скріпленими печатками сторін договору.

За поставлений природний газ у період з 05.02.2013 по 01.04.2014 відповідач загалом оплатив позивачу 6 723 723, 54 грн.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Сумській області (сторона 1), Головним фінансовим управлінням Сумської ОДА (сторона 2), Охтирською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" (сторона 3) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) підписано ряд спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання.

Так, між вказаними учасниками було підписано 7 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а саме: 15 лютого 2013 року (спільне протокольне рішення № 368), 19 березня 2013 року (спільне протокольне рішення № 685), 12 квітня 2013 року (спільне протокольне рішення № 823), 17 травня 2013 року (спільне протокольне рішення № 1067), 16 вересня 2013 року (спільне протокольне рішення № 1584), 19 листопада 2013 року (спільне протокольне рішення № 2021), 16 грудня 2013 року (спільне протокольне рішення № 2215) спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Відповідно до умов указаних вище спільних протокольних рішень сторони дійшли згоди погасити заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" перед позивачем за договором в наступному у розмірі:

- 710 000 грн., спільним протокольним рішенням № 368 від 15.02.2013,

- 165 000 грн., спільним протокольним рішенням № 685 від 19.03.2013,

- 330 000 грн., спільним протокольним рішенням № 823 від 12.04.2013,

- 140 000 грн., спільним протокольним рішенням № 1067 від 17.05.2013,

- 125 000 грн., спільним протокольним рішення № 1584 від 16.09.2013,

- 1 024 000 грн., спільним протокольним рішенням № 2021 від 19.11.2013,

- 700 000 грн., спільним протокольним рішенням № 2215 від 16.12.2013 за рахунок коштів субвенції з державного бюджету на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Факт перерахування грошових коштів в сумі 3 194 000, 00 грн. підтверджується представленими Товариством з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" платіжними дорученнями: № 49 від 20.12.2013 на суму 700 000 грн., № 8 від 19.02.2013 на суму 710 000 грн., №13 від 21.03.2013 на суму 165 000 грн., № 17 від 22.05.2013 на суму 330 000 грн., №18 від 29.07.2013 на суму 140 000 грн., № 33 від 19.09.2013 на суму 125 000 грн. та №96 від 25.11.2013 на суму 1 024 000 грн.

Таким чином, усього за рахунок коштів субвенції з державного бюджету на надання пільг, субсидій та компенсацій заборгованість відповідача перед позивачем в період з 19.02.2013 по 20.12.2013 була погашена на загальну суму 3 194 000 грн. І станом на 02.04.2014 заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за договором природний газ складала 7 589 200, 00 грн. (17 506 923, 54 - 3 194 000, 00 - 6 723 723, 54 = 7 589 200, 00).

В подальшому, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Сумській області, Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації, Управлінням фінансів Охтирської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Брок-Енергія" було укладено договори № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків, предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст.16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 № 30.

Згідно з умовами договору № 58/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") від 11.02.2014 сторони домовилися погасити заборгованість відповідача перед позивачем за договором у розмірі 2 115 600, 00 грн. за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевому бюджету для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії.

2 115 600, 00 грн. були перераховані відповідачем позивачу згідно платіжного доручення № 57 від 31.03.2014.

Згідно з умовами договору № 431/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") від 26.09.2014 сторони домовилися погасити заборгованість відповідача перед позивачем за договором у розмірі 5 473 600, 00 грн. за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевому бюджету для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії.

5 473 600, 00 грн. були перераховані відповідачем позивачу згідно платіжного доручення № 104 від 13.10.2014.

За змістом п. 11 договорів № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні.

Пунктами 16 договорів № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договорів вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Справа № 910/24988/14 передана на новий розгляд Господарському суду міста Києва в частині розгляду позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 738 474, 03 грн. інфляційних втрат за загальний період прострочення з квітня 2013 року по червень 2014 року, 159 811, 71 грн. 3 % річних за загальний період прострочення з 14.02.2013 по 14.07.2014 та 713 637, 18 грн. пені за загальний період прострочення з 14.02.2013 по 13.05.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну та розірвання договору сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд незалежно від наявності підстав порушення договору.

Статтею 653 ЦК України внормовано, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

На підставі наведених норм чинного законодавства та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновків, що укладенням договорів № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків сторони за своєю згодою змінили строки виконання боржником (відповідачем) грошових зобов'язань перед кредитором (позивачем), які виникли на підставі договору № 13/3458-ТЕ-29 купівлі - продажу природного газу від 29.01.2013.

Так за змістом підпунктів 2, 3 п. 11 договорів № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення розрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні.

Договори № 58/30 від 11.02.2014 та № 431/30 від 26.09.2014 про організацію взаєморозрахунків набули чинності і державою профінансовано погашення заборгованості у загальній сумі 7 589 200, 00 грн. Договори вказані не передбачали можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог.

Розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків (строк розрахунку у зазначених договорах визначений сторонами не був).

Таким чином, строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.2. договору не має.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного суду України у постановах від 25.03.2015 у справі № 924/1265/13 та від 01.07.2015 у справі № 924/1230/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3 % річних та пені є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Повне рішення складено - 05.08.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк