РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/11138/15

За позовом Приватного підприємства "Київ-Авто"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група"
про стягнення 63 488,48 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Яковенко К.В. (дов. б/н від 20.03.2015 року)
від відповідача Гущин С.М. (дов. б/н від 02.09.2013 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне підприємство "Київ-Авто" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 63 488,48 грн., в тому числі 57 282,39 грн. основного боргу, 5 858,34 грн. пені, 347,75 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про надання послуг № 106 від 30.09.2014 року в частині здійснення оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 року порушено провадження у справі № 910/11138/15 та призначено справу до розгляду на 28.05.2015 року.

28.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 28.05.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 05.05.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.05.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи 11.06.2015 року.

В судовому засіданні 11.06.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.06.2015 року заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог. Через відділ діловодства суду надав заперечення на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (замовник) та Приватним підприємством "Київ-Авто" (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 106 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, виконати зазначені у пункті 1.2. договору послуги, а замовник зобов'язується прийняти результат таких послуг.

Згідно з пунктом 1.2. Договору надання послуг: по перевезенню сипучих будівельних матеріалів.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що замовник зобов'язаний прийняти виконані послуги згідно акту виконаних робіт та оплатити їх на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору передача виконаних робіт виконавцем і прийняття їх замовником оформлюється актом виконаних робіт (надання послуг), щомісячно, який підписується та скріплюється печатками обох сторін.

Згідно з пунктом 4.2. Договору загальна вартість послуг перевезення (провізної плати) за кожен місяць зазначається в акті виконаних робіт (наданих послуг), який підписується повноважними представниками сторін в останній день відповідного місяця.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили, що замовник сплачує провізну плату в безготівкову порядку на розрахункових рахунок перевізник один раз на місяць, не пізніше 30 (тридцятого) числа кожного місяця, наступного за місяцем надання послуг.

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач отримав послуги, що підтверджується актами здачі прийняття робіт № ОУ-0000008 на суму 30 991,67 грн., № ОУ-0000013 на суму 15 674,28 грн., № ОУ-0000015 на суму 10 426,12 грн., № ОУ-0000001 на суму 29 849,10 грн., № ОУ-0000002 на суму 299,10 грн.

Відповідач свої зобов'язання в частині здійснення оплати наданих послуг виконав частково. У зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 57 282,39 грн. основного боргу.

Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 57 282,39 грн. основного боргу.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та пункту 4.3. Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Заперечення відповідача про відсутність доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи актами здачі прийняття робіт № ОУ-0000008 на суму 30 991,67 грн., № ОУ-0000013 на суму 15 674,28 грн., № ОУ-0000015 на суму 10 426,12 грн., № ОУ-0000001 на суму 29 849,10 грн., № ОУ-0000002 на суму 299,10 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства "Київ-Авто" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" заборгованості у розмірі 57 282,39 грн. основного боргу є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5 858,34 грн. пені, 347,75 грн. 3 % річних.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.1. Договору за порушення умов даного договору винна сторона сплачує неустойку та відшкодовує спричинені цим збитки, в тому числі не отриманий прибуток у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення 5 858,34 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача 347,75 грн. % річних, які є обґрунтованими та задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Приватного підприємства "Київ-Авто" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (03115, м. Київ, вул. Львівська, буд. 18, корпус Б, ) на користь Приватного підприємства "Київ-Авто" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 1/2, ) 57 282 (п'ятдесят сім тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 39 коп. основного боргу, 5 858 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 34 коп. пені, 347 (триста сорок сім) грн. 75 коп. 3 % річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.2015

Суддя С.В. Стасюк