донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.07.2015 справа №908/4048/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: Сгара Е.В. Будко Н.В., Склярук О.І.
при помічнику судді: за участю представників сторін: від прокуратури: від позивача: від відповідача: від держвиконавця: Фенченко Б.М. Бояринов М.В. - посвідчення №006809 не прибув не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Прокурора Веселівського району, смт. Веселе Запорізької області в інтересах держави в особі Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, смт.Веселе Запорізької області
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від06 серпня 2014 р.
у справі№ 908/4048/13 (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Пологівський олійноекстракційний завод", м.Пологи Запорізької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с.Білоріцьке Запорізької області
про стягнення 540838,45 грн.
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Славутич",с.Білоріцьке Запорізької області
на дії Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, смт.Веселе Запорізької області

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма" Славутич", с.Білоріцьке Запорізької області звернулось до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області про зобов'язання відділу Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області надати товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" новий строк для добровільного виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/4048/13 від 22.01.2014р.; скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.07.2014р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 6000 грн.; скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.07.2014р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", Запорізька область, Веселівський район, с. Білоріцьке на дії Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.01.2014р. № 908/4048/13 задоволено частково:

- визнано постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області Новіцької М.Ф. про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 43766208 від 03.07.2014р. недійсною.

- відхилено вимоги скаржника в частині зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" новий строк для добровільного виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.01.2014р. № 908/4048/13 та щодо скасування постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області Новіцької М.Ф. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 43766208 від 03.07.2014р.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, прокурор Веселівського району, смт. Веселе Запорізької області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 в частині визнання недійсною постанови головного державного виконавця відділу ДВС Веселівського РУЮ ВП №43766208 від 03.07.2014р. про стягнення виконавчого збору та припинити провадження у справі.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою з огляду на той факт, що Закон України «Про виконавче провадження» не ставить стягнення виконавчого збору в залежність від застосування заходів примусового виконання рішень, а також на те, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах та повинен бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.07.2015р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Мартюхіна Н.О., Будко Н.В.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 24.07.2015р. у зв'язку із знаходженням судді Мартюхіної Н.О. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Склярук О.І., Будко Н.В.

Прокурор у судовому засіданні 27.07.2015р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у останній.

Представник позивача, відповідача, держвиконавця у судове засідання 27.07.2015р. не прибули, причини неявки не повідомили.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.01.2014р. у справі № 908/4048/13 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" на користь Публічного акціонерного товариства "Пологівський олійноекстракційний завод" стягнуто 522523,70 грн. заборгованості, 18315,15 грн. неустойки та 10817,00 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2014 р. рішення господарського суду Запорізької області від 09.01.2014 р. у справі № 908/4048/13 залишено без змін.

Господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.01.2014р. у справі № 908/4048/13 видано наказ № 908/4048/13 від 22.01.2014р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" на користь Публічного акціонерного товариства "Пологівський олійноекстракційний завод" 522523,70 грн. заборгованості, 18315,15 грн. неустойки та 10817,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.03.2014р. у справі № 908/4048/13 Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" було надано розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.01.2014р. у справі № 908/4048/13 на 6 місяців наступним чином: березень 2014 року - 50000,00 грн., квітень 2014 року - 50000,00 грн., травень 2014 року - 100000,00 грн., червень 2014 року - 100000,00 грн., липень 2014 року - 200000,00 грн., серпень 2014 року - 51655,85 грн.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Порядок проведення виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Веселівського РУЮ Запорізької області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2014р. ВП № 43766208 щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.01.2014 р. № 908/4048/13.

Вказаною постановою боржнику надано строк для добровільного виконання судового рішення до 29.06.2014 р., та попереджено, що у випадку невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк його буде виконано в примусовому порядку та з боржника буде стягнуто виконавчий збір і витрати, пов'язані з провадженням виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" перерахувало на користь Публічного акціонерного товариства "Пологівський олійноекстракційний завод" платіжним дорученням № 140 від 18.06.2014р. 25000,00 грн., платіжним дорученням № 145 від 26.06.2014р. 15000,00 грн. і платіжним дорученням № 150 від 04.07.2014р. 60000,00 грн. з призначенням платежу "Погашення заборгованості по рішенню господарського суду Запорізької області від 09.01.2014 р."

Проте, про здійснення оплати 18.06.2014 р. на суму 25000,00 грн. і 26.06.2014 р. на суму 15000,00 грн. ТОВ "Агрофірма "Славутич" повідомило ВДВС Веселівського РУЮ Запорізької області лише листом від 04.07.2014 р. (відправлений 07.07.2014 р., про що свідчить фіскальний чек № 4143 від 07.07.2014 р.).

03.07.2014р. державним виконавцем ВДВС Веселівського РУЮ Запорізької області було винесено оскаржувану постанову ВП № 43766208 про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (станом на момент прийняття постанови про стягнення виконавчого збору) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Частинами 1 і 3 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

При цьому, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Веселівського РУЮ Запорізької області вчинялись дії, направлені на примусове виконання наказу №908/4048/13 від 22.01.2014р., передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

За наведених вище обставин, з огляду на відсутність вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання наказу №908/4048/13 від 22.01.2014р. та наявністю факту добровільного виконання рішення товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" до початку примусового виконання рішення, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо визнання недійсною постанови відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області про стягнення виконавчого збору ВП № 43766208 від 03.07.2014 р.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 р. у справі №924/205/13-г.

Стосовно вимог щодо надання відповідачу нового строку для добровільного виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/4048/13 від 22.01.2014р., колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у разі визнання неправомірними рішень, дій або бездіяльність державного виконавця, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати згаданих осіб до вчинення тих дій, які за Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідальною особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні скарги в частині надання відповідачу нового строку для добровільного виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/4048/13 від 22.01.2014р.

Крім того, вищезазначена вимога скаржника є безпідставною, з огляду на факт добровільного виконання рішення відповідачем та заявлення у скарзі вимог про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Також, відповідач під час звернення зі скаргою на дії державного виконавця заявляв вимогу про скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.07.2014р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн.

Місцевий господарський суд відмовляючи в задоволенні вимог про скасування вищевказаної постанови Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.07.2014р. зазначив, що державним виконавцем проведені дії щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу, прийняття постанов та їх направлення на адреси учасників виконавчого провадження, а тому є правомірним віднесення на боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100, 00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із вищезазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Відповідно до п.3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2015р. №512/5 про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

У спірній постанові від 03.07.2014р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих вказано, що держвиконавцем понесені витрати на проведення виконавчих дій. При цьому, державний виконавець, в порушення п.3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, не зазначив перелік та з чого складається зазначена в оспорюваній постанові сума витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

До того ж, як зазначено вище, державний виконавець не здійснив дії, направлені на примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.01.2014р. у справі № 908/4048/13.

Враховуючи наведене, з огляду на факт невідповідності спірної постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій приписам діючого законодавства, відсутністю вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання наказу №908/4048/13 від 22.01.2014р. та наявністю факту добровільного виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, постанова Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.07.2014р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн. підлягає визнанню недійсною.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" на дії державного виконавця не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та як наслідок провадження у справі підлягає припиненню, є безпідставними та такими, що суперечать ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим апеляційна скарга прокурора Веселівського району, смт. Веселе Запорізької області підлягає залишенню без задоволення.

Разом з цим, місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, у зв'язку із чим ухвала господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення щодо визнання недійсною постанови Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 03.07.2014р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн. В іншій частині ухвала господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на державного виконавця.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Веселівського району, смт. Веселе Запорізької області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 - скасувати частково.

Визнати недійсною постанову Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області ВП № 43766208 від 03.07.2014р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн.

В іншій частині ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.08.2014р. по справі №908/4048/13 залишити без змін.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 609 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Н.В. Будко

О.І. Склярук