ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2015 р.Справа № 916/1831/15

За позовом Селекційно-генетичного інституту-Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення;

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 91379,41грн.

Суддя Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Від позивача: Бондарюк Є.М. - довіреність;

Від відповідача: Сакали М.Я. - довіреність;

В судовому засіданні 21.07.2013р. приймали участь представники:

Від позивача: Бондарюк Є.М. - довіреність;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Позивач, Селекційно-генетичний інституту-Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України" про стягнення заборгованості в сумі 91379,41грн.., яка складеться з основного боргу в розмірі 66871,50грн., 3% річних в розмірі 4760,47грн. та індекс інфляції в розмірі 19747,44грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.04.2015р. (суддя Гуляк Г.І.) було порушено провадження по справі №916/1831/15.

Приймаючи до уваги перебування судді Гуляк Г.І. з 12.06.2015р. на лікарняному, згідно автоматизованої системи документообігу суду та розпорядженням керівника апарату суду №737 від 16.06.2015р., справу №916/1831/15 передано на розгляд господарського суду Одеської області Погребній К.Ф., яка своєю ухвалою від 18.06.2015р. прийняла відповідну справу до свого провадження із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Відповідача в судові засідання, окрім 10.06.2015р. не з'явився, відзив на позов не надав.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 21.07.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

12.03.2013р. між Селекційно-генетичним інститутом-Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (Продавець) та Державним підприємством "Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №26 (далі договір №26).

Пунктом 9.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013р. Зобов'язання сторін, що виникають в період дії даного договору, але не були виконані на момент припинення його дії, продовжують існувати після припинення даного договору до повного виконання таких зобов'язань сторонами, якщо інше не передбачено відповідним додатковим договором до даного договору (п.9.2 договору).

Згідно п. 1.1 договору №26 продавець продає, а покупець купує, насіння ярого ячменя (затарене в мішки), надалі товар в відповідності до специфікації , яка є невід'ємною частиною договору.

Кількість та асортимент товару визначається специфікацією (додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору (п.2.1 договору №26).

Оплата здійснюється покупцем за фактично поставлений продавцем товар згідно з накладною (видатковою накладною) протягом 7 банківських днів (п.3.1 договору №26).

Розділом 5 договору передбачена ціна та загальна сума договору. Так пунктом 5.1 договору №26 встановлено, що валюта договору є національна валюта України - гривня. Загальна сума договору складає 27554,40грн, в т.ч. ПДВ - 12,90грн.(п.5.2 договору №26).

Товар вважається поставленим продавцем та прийнятим покупцем з моменту підписання накладної (видаткової накладної) (п.6.1 договору №26).

Позивач вказує, що свої зобов'язання за договором №26 виконав належним чином та в повному обсязі, поставив відповідачу товар на суму 27541,40грн., що підтверджується видатковою накладною №121 від 12.03.2012р. та довіреністю на отримання товарно матеріальних цінностей №26-03 від 11.03.2013р.

Втім, відповідач свого зобов'язання за договором №26 щодо оплати вартості отриманого товару не виконав, вартість отриманого товару не сплатив, в зв'язку у нього утворись заборгованість за договором №26 в розмірі 27541,50грн.

Крім того, 28.04.2012р. між Селекційно-генетичним інститутом-Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (Продавець) та Державним підприємством "Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №28/к (далі договір №28/к).

Пунктом 10.1 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Згідно п.1.1 договору, продавець зобов'язується передати у власність (повне господарське відання) покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару: насіння кукурудзи (п.1.2 договору №28/к).

Ціна за одиницю товару: насіння розсадників самозапилених ліній - 114000грн, без ПДВ (п.5.1 договору №28/к). Вартість товару за даним договором складає - 39330грн. (п.5.2 договору №28/к). Ціни на товар визначені без урахування ПДВ (п. 5.3 договору №28/к).

Оплата товару здійснюється покупцем згідно рахунку чи накладної (видаткової накладної) на протязі 7 робочих днів з моменту отримання товару (п.6.1 договору №28/к). Вид розрахунків: безготівковий на рахунок продавця, вказаний в договорі (п.6.2 договору №28/к).

Перехід права власності на товар відбувається в момент отримання накладної на передачу відповідного товару (п.7.2 договору).

Позивач вказує, що свої зобов'язання за договором №28/к виконав належним чином та в повному обсязі, поставив відповідачу товар на суму 39330грн., що підтверджується видатковою накладною №207 від 07.05.2012р. та довіреністю на отримання товарно матеріальних цінностей №48-05 від 07.05.2012р.

Втім, відповідач свого зобов'язання за договором №28/к щодо оплати вартості отриманого товару не виконав, вартість отриманого товару не сплатив, в зв'язку у нього утворись заборгованість за договором №28/к в розмірі 39330грн.

Отже, за розрахунком позивача загальний розмір заборгованості відповідача за отриманий товар за договором №26 та договором №28/к склав 66871,50грн.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №26 від 12.03.2013р. та договором купівлі-продажу №28/к від 28.04.2012р. щодо розрахунку за отриманий товар Селекційно-генетичний інституту-Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення звернувся до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст.174 ГК України, господарські зобов'язання виникають із господарських договорів.

Як встановлено судом, між сторонами по справі були укладені договори купівлі-продажу №26 від 12.03.2013р. та №28/к від 28.04.2012р. умовами яких передбачено, що продавець передає (продає) у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах договорів.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договорам виконав належним чином.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 692 ЦК України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №26 від 12.03.2013р. та договором купівлі-продажу №28/к від 28.04.2012р. в сумі 66781,50грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було нараховано три відсотки річних на суму простроченого грошового зобов'язання в загальному розмірі 4760,47грн. (1673,03грн. (3% за договором №62) + 3087,44грн. (3% за договором №28/к)) та індекс інфляції в загальну розмірі 19747,44грн. (9914,94грн. (індекс інфляції за договором №26) + 9832,50грн. (індекс інфляції за договором №28/к)). Розглянувши надані позивачем розрахунки трьох відсотків річних та індексу інфляції, суд доходить висновку, що вказані розрахунки було здійснено позивачем обґрунтовано, з урахуванням приписів чинного законодавства, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України" трьох відсотків річних в сумі 4760,47грн. та індексу інфляції в розмірі 19747,44грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у встановленому законом порядку Відповідачем не спростовані.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І.Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України" (68440, Одеська область, Арцизький район, с. Прямобалка, вул. Леніна, буд. 15; код:00484015) на користь Селекційно-генетичного інституту-Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; код:00494628) 66871 (шістдесят шість тисяч вісімсот сімдесят одну)грн. 50 коп. - основного боргу, 4760 (чотири тисячі сімсот шістдесят)грн. 47коп. - 3% річних, 19747 (дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок сім)грн. 44 коп. - індексу інфляції та 1827(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 59коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 липня 2015 р.

Суддя К.Ф. Погребна