ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 р. Справа № 909/830/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретарі судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна", вул. Стрілецька, 11,м. Ходорів , Жидачівський район, Львівська область,81750

до відповідача: Мале приватне підприємство "Таля" вул. Шкільна,2, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район,77611

про стягнення заборгованості в сумі 9 768,51 грн.

за участю:

Від позивача: Дима О.Б., (довіреність б/н від 20.07.15 )-представник;

Від відповідача представники не з'явилися.

встановив

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна", вул. Стрілецька, 11, м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область подало позовну заяву до Малого приватного підприємства "Таля" вул. Шкільна,2, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район

про стягнення заборгованості в сумі 9768,51грн. Ухвалою суду від 23.07.2015року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 30.07.2015року..

Представник позивача в судове засідання з"явився, просить суд стягнути з відповідача 9768,51грн., вказуючи при цьому, на:

- укладення між сторонами договору поставки № 071114/02 та Додаткової угоди №1, згідно умов якого, постачальник/позивач передав у власність покупця/відповідача гофрокартонну продукцію на суму 6123,60грн.;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, в частині здійснення розрахунків за отриманий товар, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 6123,60грн.

- п.10.4. Договору, на підставі якого, відповідачу нараховано 1451,54грн.- пені;

- п.10.5 Договору, на підставі якого, відповідачу нараховано 306,18 грн. штрафу.

- приписи ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно яких, позивачу нараховано 1813,20грн. - інфляційних втрат,73,99грн. - 3% річних;

- норми ст.ст. 509, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача, в судове засідання не з"явився, будь-яких заяв, клопотань, зокрема, про неможливість взяти участь в судовому засіданні або надати суду докази з причин, що від них не залежать не надіслав. В свою чергу, згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна" та Малим приватним підприємством "Таля" 07 листопада 2014 року було укладено Договір поставки за № 071114/02 (надалі за текстом - Договір) та Додаткову угоду № 1 до Договору № 071114/02, якою внесено зміни у п. 4.1., п.4.2., п. 4.4., Договору поставки № 071114/02 від 07 листопада 2014 року щодо строку оплати за поставлений товар та погоджено сторонами 100 % оплату товару в термін 14 календарних днів з моменту отримання Товару.

Відповідно до Договору поставки постачальник бере на себе зобов'язання поставляти і передавати у власність покупцю, а покупець приймати та здійснювати оплату гофрокартонної продукції (товар) на умовах, визначених в цьому Договорі.

З метою погодження конкретних умов поставки окремих партій Товару між ТзОВ "Дунапак-Україна" та МПП "Таля" підписано Специфікацію № 1 до Договору № 071114/02 від 07 листопада 2014 р.; згодом 27 січня було підписано нову Специфікацію № 2 до Договору № 071114/02 від 07 листопада 2014 р.

27.01.2015р. постачальник отримав від покупця заявку-замовлення на виготовлення гофрокартонної продукції визначеного асортименту та кількості.Згідно отриманої заявки-замовлення позивач виготовив та поставив відповідачу на умовах та в строки, визначені сторонами у Договорі поставки гофрокартонну продукцію на загальну суму 6123,60грн. за видатковою накладною № 294 від 09 лютого 2015 року. Повноваження на отримання гофрокартонної продукції та підписання видаткових накладних уповноваженим представником відповідача Бекеш Валерієм Даниловичем підтверджуються довіреністю № 36 від 09 лютого 2015р.

Таким чином, відповідно до умов Договору 09 лютого 2015 року позивач поставив у власність відповідача гофрокартонну продукцію на загальну суму 6 123,60 грн.

03 березня 2015 року позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 6 123,60 грн. не пізніше, як в термін до 13 березня 2015 року. (повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення було отримане відповідачем 06 березня 2015 року). 28 квітня 2015 року позивач повторно надіслав відповідачу претензію (Вихідний № 200) (рекомендоване повідомлення про вручення було отримане відповідачем 05 травня 2015 року.)

Станом на дату звернення з позовом до суду отриманий товар відповідачем не оплачено.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договір від 07 листопада 2014 року за № 071114/02 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов"язання, які випливають з Договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію в сумі 6123,60грн., підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Враховуючи вище зазначену правову норму, позивачем правомірно нараховано відповідачу, 73,99 - 3% річних, 1813,20грн. - інфляційних втрат, які підлягають стягненню за період та у сумі вказаній позивачем у розрахунку, який визнається судом арифметично вірним.

Як передбачено ч. 2. ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При розрахунку суми пені, позивачем вірно відповідно до п.10.4 Договору № 071114/02 застосовано подвійну облікову ставку НБУ за період з 24 лютого 2015 року по 20 липня 2015 року. Розмір пені становить 1451,54грн.

Крім того, позивач нарахував відповідачу в порядку п.10.5. Договору № 071114/02 штраф в розмірі 5% від загальної вартості непоставленого товару

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на основі вище вказаного, обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6123,60грн. основного боргу, 1813,20грн. інфляційних втрат, 1451,54грн. пені, 3% річних в розмірі 73,99грн. та штраф - 306,18грн.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати по справі (судовий збір) на підставі ст.49 ГПК України підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 49, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна", вул. Стрілецька, 11, м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область до Малого приватного підприємства "Таля" вул. Шкільна,2, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район про стягнення заборгованості в сумі 9 768,51 грн. задовольнити.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Таля" вул. Шкільна,2, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район ( ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак-Україна", вул. Стрілецька, 11, м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область ( код ЄДРПОУ 380805) - 6123,60грн. ( шість тисяч сто двадцять три грн. 60коп) основного боргу, 1813,20грн. ( одна тисяча вісімсот тринадцять грн.20коп) інфляційних втрат, 1451,54грн. ( одна тисяча чотириста п"ятдесять одна грн. 54коп) пені, 3% річних в розмірі 73,99грн. ( сімдесят три грн.99коп) , штраф - 306,18грн. ( триста шість грн. 18коп) та 1827,00грн. ( одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00коп) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.08.15

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

03.08.2015року________________Бандурка В.Ю.