ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

"28" липня 2015 р. Справа № 911/2341/13

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе

про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у справі №911/2341/13

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл», Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе

про стягнення 519350,00 грн.

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Божук Ю.К. (довіреність б/н від 23 червня 2015 року);

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року у справі №911/2341/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» про стягнення 519350,00 грн. задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 4 березня 2014 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» залишено без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року у справі №911/2341/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20 травня 2014 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 березня 2014 року та рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року у справі №911/2341/13 залишено без змін.

До господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» б/н від 9 червня 2015 року (вх. №25/15 від 10 червня 2015 року) про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у справі №911/2341/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» про стягнення 519350,00 грн.

Зазначена заява обґрунтована тим, що рішенням господарського суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі №910/9554/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Експансія Рітейл» до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», за участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» про визнання договору частково недійсним визнано недійсним підпункт 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10- 0604/179к від 17 травня 2006 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експансія» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», що викладений у редакції договору про внесення змін №11 від 13 квітня 2012 року до договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10- 0604/179к від 17 травня 2006 року, за яким з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» було стягнуто 519350,00 грн.

Ухвалою суду від 11 червня 2015 року розгляд заяви призначено на 24 червня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 24 червня 2015 року розгляд заяви на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 28 липня 2015 року.

28 липня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» про, з урахуванням наданих суду уточнень, стягнення 519350,00 грн. договірних санкцій за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №10-0604/179к від 17 травня 2006 року, що по курсу НБУ станом на 15 травня 2012 року становить 65000,00 дол. США.

Рішенням господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року у справі №911/2341/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» про стягнення 519350,00 грн. задоволено повністю.

Приймаючи рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року у справі №911/2341/13 суд керувався тим, що підставою стягнення з відповідача коштів, було порушення відповідачем пункту 4.3.13 кредитного договору (в редакції договору №11 від 13 квітня 2012 року), яким передбачено, що протягом строку дії договору без попереднього письмового погодження з позивачем відповідач зобов'язаний та зобов'язується забезпечити виконання учасниками угоди зобов'язання: (пункт 4.3.13.1 договору) не надавати кредити та/або гарантії третім особам та/або не виступати поручителем/майновим поручителем/гарантом за зобов'язанням третіх осіб в сумі, що перевищує еквівалент 1000000,00 дол. США на одну юридичну особу протягом календарного року, за виключенням: - надання кредитів, гарантій на користь позичальника, Учасників угоди та інших осіб, що увійшли до складу групи компаній «Fozzy Group»; - надання майнових порук по зобов'язанням позичальника та/або по зобов'язанням учасників угоди та/або по зобов'язанням інших осіб, що увійшли до складу групи компаній «Fozzy Group», якщо майно, що буде предметом майнової поруки, було придбане або придбавається частково або повністю за рахунок кредиту, що отриманий після укладання договору №10 про внесення змін до цього договору; - надання порук/гарантій по зобов'язанням позичальника, учасників угоди та інших осіб, що увійшли до складу групи компаній «Fozzy Group», у випадку, якщо поручитель/гарант надає поруку/гарантію по зобов'язанням юридичної особи, за зобов'язаннями якої поручитель/гарант надав поруку/гарантію перед банком. Моніторинг виконання зобов'язання здійснюється банком щоквартально на підставі фінансової звітності позичальника та учасників угоди, згідно таблиці 1.

Як вже зазначено, суд задовольняючи позовні вимоги позивача, встановив порушення відповідачем умов підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/179к від 17 травня 2006 року, у зв'язку з чим, визнав позовні вимоги доведеними та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі №910/9554/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Експансія Рітейл» до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», за участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» про визнання договору частково недійсним визнано недійсним підпункт 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10- 0604/179к від 17 травня 2006 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експансія» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», що викладений у редакції договору про внесення змін №11 від 13 квітня 2012 року до договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10- 0604/179к від 17 травня 2006 року.

Зазначене рішення набрало законної сили 16 травня 2015 року.

Відповідно до п. 2, п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року за №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно зі ст. 114 Господарського процесуального кодексу України рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення.

Пунктом 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року за №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» передбачено, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як вже зазначалось вище, зі змісту рішення що переглядається, вбачається, що в його основу покладено дійсність підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/179к від 17 травня 2006 року та наявність порушення відповідачем зазначеного пункту.

Однак, як вже зазначалось, рішенням господарського суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі №910/9554/14 зазначений пункт договору визнано недійсним.

Отже, суд приходить до висновку, що недійсність підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/179к від 17 травня 2006 року істотно впливає на юридичну оцінку обставин щодо наявності порушення відповідачем умов договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/179к від 17 травня 2006 року.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається з позовної заяви, підставу позову позивачем визначено, як порушення відповідачем підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10- 0604/179к від 17 травня 2006 року.

Однак, враховуючи, що рішенням господарського суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі №910/9554/14 визнано недійсним підпункт 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/179к від 17 травня 2006 року, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» про стягнення 519350,00 грн.

Слід зазначити, що рішення господарського суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі №910/9554/14 є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 112 ГПК України, оскільки, такі обставини не могли бути відомі заявникові під час розгляду справи що переглядається.

Обставини недійсності підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/179к від 17 травня 2006 року, в силу положень 236 Цивільного кодексу України існували на час розгляду справи що переглядається.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у справі №911/2341/13 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85, 114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у справі №911/2341/13 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду Київської області від 19 листопада 2013 року у справі №911/2341/13 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бул. Т.Шевченка/вул. Пушкінська 8/26, код 14359319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, код 32294905) - 5193 (п'ять тисяч сто дев'яносто три) грн. 50 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 3 серпня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць