РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №910/6539/15-г

За позовом: дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ";

до: публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "СЕВАСТОПОЛЬГАЗ";

про стягнення 13.604,52 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Жигадло І.Б. - за довіреністю від 09.06.2015 № 44/16.

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Дочірня компанія "ГАЗ УКРАЇНИ" національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулося до господарського суду із позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "СЕВАСТОПОЛЬГАЗ" про стягнення з останнього 13.604,52 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не здійснив в повному обсязі розрахунок за поставлений позивачем природний газ за договором поставки від 20.12.2010 № 06/10-2126. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором в сумі 13.604,52 грн, з яких: основна заборгованість складає 8.144,78 грн; пеня в сумі - 3.811,89 грн, 3 % річних в сумі 1.137,59 грн та інфляційних втрат в сумі 510,26 грн.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 15.01.2014 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 919/57/14.

Проте у зв'язку з тимчасовою окупацією території Автономної Республіки Крим рішення по суті спору у справі № 919/57/14 господарським судом м. Севастополя не приймалось.

Положеннями статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд, зокрема господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва.

За таких обставин позивач при зверненні до господарського суду м. Києва надав копію позовної заяви, подану до господарського суду міста Севастополя разом з копією платіжного доручення та інших додатків до позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2015 № 910/6539/15-г вказану позовну заяву дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" повернуто без розгляду на підставі п. 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 ухвалу господарського суду міста Києва від 20.03.2015 № 910/6539/15-г скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду спору по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.06.2015 порушено провадження у справі № 910/6539/15-г. Розгляд справи призначено на 22.07.2015.

Інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду м. Києва у розділі "новини та події суду" офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14.

Відповідач правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надходило. Відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.07.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між дочірньою компанією "ГАЗ УКРАЇНИ" національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", як постачальником, (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "СЕВАСТОПОЛЬГАЗ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір поставки від 20.12.2010 № 06/10-2126 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язується передати відповідачу природний газ (далі - товар) а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами Договору.

Загальна вартість Договору на дату укладання становить 112.281,88 грн. (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору оплата за товар здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 10 числа наступного за місяцем поставки товару.

У відповідності до п. 7.3.1 Договору у разі порушення відповідачем умов п. 4.1 Договору, відповідач зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 79.813,25 грн. Наведений факт підтверджується актами передачі-приймання природного газу, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками їх печаток (засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача строку оплати товару, який закріплений у п. 4.1 Договору, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача сплатив частково в сумі 71.668,47 грн, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 8.144,78 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені, розмір якої складає 3.811,89 грн, а також відповідальності, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.137,59 грн та інфляційних втрат в сумі 510,26 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 8.144,78 грн сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 8.144,78 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 3.811,89 грн, 3 % річних в сумі 1.137,59 грн та інфляційних втрат в сумі 510,26 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "СЕВАСТОПОЛЬГАЗ" (99003, м. Севастополь, вул. Гідрографічна, будинок 1; ідентифікаційний код 03358305, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 31301827, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 8.144 (вісім тисяч сто сорок чотири) грн 78 коп.; пеню в сумі 3.811 (три тисячі вісімсот одинадцять) грн 89 коп.; 3 % річних в сумі 1.137 (одна тисяча сто тридцять сім) грн 59 коп.; інфляційні втрати в сумі 510 (п'ятсот десять) грн. 26 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29 липня 2015 року

Суддя С.В. Балац