ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.08.2015 Справа № 905/308/15

Суддя господарського суду Донецької області Тоцький С.В.

при секретарі судового засідання Асмановій Е.Е.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП», м.Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі 533 166,16грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Рябченко Т.С. - за довіреністю.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов, Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП», м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 533166,16грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на неналежне виконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором №0017/07/19-KLI від 16 серпня 2007року щодо своєчасного та повного повернення кредиту. Так, станом на 06 травня 2015р. заборгованість по погашенню кредиту склала 533 166,16грн.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав. Про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет http:// www.reyestr.court.gov.ua в розділі "Новини та події" від 19 червня 2015 року та 02 липня 2015 року.

За приписами абз.3 п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26 грудня 2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Тобто відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, однак у судове засідання не з'явився, свого представника не направив, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Також за приписами п.3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26 грудня 2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, відповідно до положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За клопотанням представника позивача справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статті 9 Європейської хартії регіональних мов або мов меншин (ратифікована Законом України від 15 травня 2003року N802), статті 3 Декларації прав національностей України (від 1 листопада 1991року N1771) та усним клопотанням позивача, справа розглядалась російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

16 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» , на даний час Публічне акціонерне товаристве «БАНК ФОРУМ», яке є правонаступником прав та зобов'язань АКБ «Форум» (надалі-Позивач/Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП» (надалі- Відповідач/Позичальник) було укладено кредитний договір №0017/07/19-KLI.

Відповідно до умов п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії для поповнення облікових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 860 000,00 грн.

Кредитні кошти надаються строком по 15 серпня 2008 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 18% річних (п.1.2 Договору).

Додатковою угодою №1 від 15 серпня 2008 року до Кредитного договору №0017/07/19-KLI від 16 серпня 2007 року сторони домовились викласти умови п.1.2 Кредитного договору в наступній редакції: «Кредитні кошти надаються строком по 15 серпня 2009 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 20% річних».

Додатковою угодою №2 від 14 жовтня 2009 року Кредитного договору №0017/07/19-KLI від 16 серпня 2007 року сторони домовились внести наступні зміни до Кредитного договору, а саме:

1.1 пункт 1.1 викласти в наступній редакції: Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі не відновлювальної кредитної лінії для поповнення обігових коштів в розмірі 800000,00 грн.

1.2 пункт 1.2 викласти в наступній редакції: Кредитні кошти надаються строком по 13 серпня 2010 року. За користування кредитними коштами вславлюється в розмірі 25% річних.

1.3 пункт 2.1 викласти в наступній редакції: забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами є:

1. майновий комплекс по вирощуванню тварин (свиней) та переробці с/хозпродукції (млин, крупорушка, масло бойка, склад), що належить майновому та фінансовому поручителю Бойко Ю.В., а саме: нерухомість за адресою: Донецька область, Великоновоселківський район, с. Роздольне, вул.Октябрська, 16/1…6, загальною площею 2777,50 кв.м., заставою вартістю 450750,86 грн. (згідно з переоцінкою від 18.08.2009р.).; обладнання за адресою: Донецька область, Великоновоселківський район, с. Роздольне, вул.Октябрська, 16, заставною вартістю 154951,81 грн.

2. Майнові права на грошову виручку по договору ДП «КОДУ» №20-03/1 від 21.02.2006р. та №9/02 від 02.01.2007р. за поставку товару в сумі 2000000,00 грн. (акт звірки розрахунків станом на 01.08.2009р. в сумі 2511817,02 грн.)

3. Автотранспортний засіб MERCEDES-BENZ S350, 2006 року випуску, реєстраційний номер АН 7777СА,. Що належить майновому та фінансовому поручителю Бойко А.В., ринковою вартістю 405886,00 грн., заставою вартістю 277626,02 грн.

4. Фінансова порука Бойко Ю.В. та Бойко А.В.

1.4 Пункт 2.7 викласти в наступній редакції: за внесення змін до кредитного договору при продовженні строку користування кредитними коштами Позичальник самостійно сплачує Банку грошові кошти у розмірі 1% від суми ліміту кредитування, (надалі за текстом - «комісія»), які перераховуються протягом 5-ти календарних днів з дня укладання цієї Додаткової угоди до Кредитного договору, але не пізніше останнього числа місяця в якому укладена ця Додаткова угода, на рахунок, відкритий в Донецькій філії Пат «БАНК ФОРУМ».

1.5 Додати пункт 3.3.10 та викласти його в наступній редакції: Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості згідно з наступним графіком: вересень 2009р. - 130000,00 грн.; жовтень 2009р. - лютий 2010р. - по 25000,00 грн.; березень 2010р. - липень 2010р. - по 90800,00 грн.; серпень 2010р. - 91000,00 грн.

Згідно умов п.2.3 Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредитних коштів в національній валюті на відкритий йому позичковий рахунок №0006 в Донецькій філії АКБ «ФОРУМ», МФО 394631.

Проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником в національній валюті згідно п.2.6 Кредитного договору. Несплата Позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої п.2.6 цього Договору дати є підставою для вимоги щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення Банком стягнення на заставлене майно(п. 2.4 Договору).

Відповідно до п.2.5 сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів.

Пунктом 2.6 Кредитного договору - проценти сплачуються Позичальником на рахунок №0006 в АКБ «ФОРУМ», МФО 394631, за перший місяць користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами за період з моменту видачі кредитних коштів по 25-те число першого місяця користування кредитними коштами включно. В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредитних коштів.

За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості (п.4.1 договору).

Згідно приписів п.7.3. Договору цей Договір набував чинності з моменту уповноваженими представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Як зазначив позивач, на виконання умов договору, ним було надано відповідачу кошти, що підтверджується наступними меморіальними ордерами: № 458 від 03 вересня 2007 року, № 2215 від 05 вересня 2007 року, № 2747 від 06 вересня 2007 року, №3704 від 07 вересня 2007 року, № 4322 від 10 вересня 2007 року, №4407 від 10 вересня 2007 року, №6799 від 13 вересня 2007 року, №97115 від 03 квітня 2008 року, № 98609 від 04 квітня 2008 року, № 100142 від 07 квітня 2008 року, №108211 від 14 квітня 2008 року, №112594 від 17 квітня 2008 року, №147395 від 16 травня 2008 року, №150365 від 19 травня 2008 року, №154265 від 21 травня 2008 року, №155640 від 22 травня 2008 року, №157034 від 23 травня 2008 року, №159419 від 26 травня 2008 року, №170955 від 02 червня 2008 року, №172593 від 03 червня 2008 року, №181844 від 10 червня 2008 року, №188691 від 17 червня 2008 року, №189354 від 17 червня 2008 року, №191384 від 18 червня 2008 року, №198166 від 24 червня 2008 року, №199498 від 25 червня 2008 року, №211418 від 02 липня 2008 року, №217126 від 07 липня 2008 року, №219174 від 08 липня 2008 року, №230912 від 17 липня 2008 року, №262406 від 05 серпня 2008 року, №267432 від 08 серпня 2008 року.

Як зазначив позивач, відповідач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором не виконав і заборгованість не сплатив.

Постановою правління Національного Банку України № 135 від 13 березня 2014року Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Враховуючи вищезазначене, суд розглянув позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму - 533 166,16грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно вимог передбачених ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, відповідно до приписів частини 1 ст.12 ЦК України.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, згідно вимог передбачених ст.13 ЦК України.

Згідно з положеннями ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи судового захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України, цими нормами встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно вимог частини 2 статті 11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого ст.181 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як викладено в ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отримавши зазначену суму, відповідач в порушення умов спірного договору з додатками не здійснив повернення грошей позивачу, та як наслідок за ним утворилась заборгованість.

Відповідно до вимог передбачених частиною 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 626 та 629 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків та є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу положень статей 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17 грудня 2013р.«Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» визначено, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі -сплата неустойки, що узгоджується із ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення закріплені і в ст.ст.216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Частиною 2 ст.9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошевих зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно вимог передбачених ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошевих зобов'язань» розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог частини 6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Крім того, вимогами частини 6 ст.232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання , якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано відповідно до умов Договору №0017/07/19-KLI від 16 серпня 2007р. Тобто спеціальним законодавством встановлено присікальний строк нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до вимог передбачених пунктом 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 4-3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Під час розгляду зазначеної справи відповідачем належним чином не спростовано вимоги, які викладено у позовній заяви.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, під час розгляду зазначеної справи суд дійшов ґрунтовного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог передбачених п.22 частини 1 ст.5 Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виходячи з вищевикладеної норми, судовий збір за подання позову позивачем не сплачено.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі вимог передбачених ст.129 Конституції України, статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошевих зобов'язань», пунктів 3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26 грудня 2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», п.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.«Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», ст.ст.6, 9, 11-16, 202, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610-612, 625- 629, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 20, 67, 173, 174, 193, 216-218, 230-232 ГК України та керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 75, 77, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП», м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 533 166,16грн. (400 000,00 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 118 356,16 грн. - простроченої заборгованості по відсоткам, 14 810,00 грн. - пені.), задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП», м.Донецьк (83062, м. Донецьк, пр. Ленінський, буд. 4А, офіс 103, ) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ", м.Київ (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, 7, ) 400 000,00 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 118 356,16 грн. - простроченої заборгованості по відсоткам, 14 810,00 грн. - пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП», м.Донецьк (83062, м. Донецьк, пр. Ленінський, буд. 4А, офіс 103, ) на користь державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 10 663,32грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.08.2015р.

Суддя С.В. Тоцький