УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.07.2015Справа № 910/19248/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до публічного акціонерного товариства «Енергобанк», м. Київ,

про зобов'язання перерахування коштів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі - Банк) про зобов'язання перерахувати грошові кошти в сумі 71 172, 88 за доданими платіжними дорученнями:

- платіжне доручення від 30.12.2014 № 679 на суму 10 109, 54 грн.;

- платіжне доручення від 30.10.2014 № 682 на суму 8190,42 грн.;

- платіжне доручення від 20.01.2015 № 11 на суму 25500,00 грн.;

- платіжне доручення від 30.01.2015 № 683 на суму 4 376,00 грн.;

- платіжне доручення від 30.01.2015 № 680 на суму 7842,30 грн.;

- платіжне доручення від 06.02.2015 № 682 на суму 8 190.42грн.;

- платіжне доручення від 06.02.2015 № 9 на суму 6964,20грн.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач подав суду як доказ сплати судного збору заяву на переказ готввки від 23.07.2015 № 272 на суму 1 218 грн.

Відповідно до пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Зокрема, господарським судам слід враховувати, що:

2.2.1. Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Позивачем заявлено позовну вимогу про зобов'язання перерахування коштів, що є майном і підлягають вартісній оцінці.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору про розрахунково-касове обслуговуванн, які носять майново-грошовий характер отже, розпорядження позивачем належними йому коштами є майновою вимогою.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові від 25.03.2015 №3-24гс15 Верховного Суду України, рішення якого є обов'язковими для господарського суду в порядку статті 11128 ГПК України.

Таким чином, за подання вказаної позовної заяви судовий збір має сплачуватися як за подання майнової вимоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080 грн.).

Отже, сума недоплаченого судового збору складає 609 грн. (1 827 грн. - 1 218 грн.).

Неподання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України.

Так, пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 без розгляду.

Суддя І.Д. Курдельчук