РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/16738/15

За позовомВійськового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля»
До відповідачапублічного акціонерного товариства «Дельта банк»
Простягнення 2043835,62 доларів США, що еквівалентно 43983342,55 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від прокуратури Стригун М.А. (за посв.)

від позивача Лисичний А.П. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернувся військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про стягнення 2043835,62 доларів США, з яких: 2000000,00 доларів США заборгованості по вкладу, 43835,62 доларів США заборгованості по процентам.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського вкладу «зручний для бізнесу» №Д-2005037/01/1802 від 09.01.2014, що виявилось у неповерненні 2000000,00 доларів США по вкладу та не сплаті 43835,62 доларів США процентів по вкладу.

Ухвалою суду від 03.07.2015 порушено провадження у справі № 910/16738/15.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що в публічному акціонерному товаристві «Дельта банк» з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію в зв'язку з неплатоспроможністю банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», а відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час введення тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також нарахування неустойки (штрафів, пені) не здійснюється. Згідно із ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги позивача будуть задоволені у сьому чергу (інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом) за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

09.01.2014 між державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» (далі - ДП «КБ «Південне») (вкладником) та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банком) укладений договір банківського вкладу «зручний для бізнесу» №Д-2005037/01/1802 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Банк відкриває вкладнику вкладний рахунок №5037, надалі за текстом - рахунок, а ДП «КБ «Південне» вносить на рахунок грошові кошти у сумі 2000000,00 доларів США, надалі за текстом вклад, на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

У п. 1.3. Договору зазначено, що вклад залучається на строк з моменту зарахування коштів на рахунок по 13 січня 2015 року включно.

Згідно п.2.1. Договору процентна ставка за вкладом становить 7,5% відсотків річних.

Відповідно до п. 2.6. Договору в останній день строку, на який був залучений вклад, Банк перераховує суму вкладу та суму нарахованих процентів на поточний рахунок клієнта, визначений в п.2.2. цього Договору.

13.01.2015 між ДП «КБ «Південне» та Банком укладено додаткову угоду 1 до Договору, якою п.1.3. та п.2.1. Договору викладено в новій редакції:

п.1.3. вклад залучається на строк по 13 лютого 2015 року включно;

п. 2.1. процентна ставка за вкладом становить 8,0% річних.

13.02.2015 між ДП «КБ «Південне» та Банком укладено додаткову угоду 2 до Договору, якою п.1.3. та п.2.1. Договору викладено в новій редакції:

п.1.3. вклад залучається на строк по 16 березня 2015 року включно;

п. 2.1. процентна ставка за вкладом становить 8,0% річних.

Відповідно до п.2.2 Договору нарахування процентів на вклад здійснюється за фактичну кількість днів у місяці та році (28-29-30-31/365-366). При розрахунку процентів враховується фактичний залишок коштів на рахунку станом на кінець кожного календарного дня періоду, за який здійснюється нарахування процентів. Проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження коштів на рахунок, до дня, який передує їх поверненню вкладникові або списанню з рахунка з інших підстав. Сплата нарахованих на суму вкладу процентів за період з 01.10.2014 по 12.02.2015 включно здійснюється 16.02.2015, за період з 13.02.2015 по день закінчення строку залучення вкладу здійснюється щомісячно, в перший робочий день кожного календарного місяця, що слідує за розрахунковим, а також в день закриття рахунку та/або продовження дії строку залучення вкладу зазначеного у п. 1.3 Договору, шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок вкладника.

Виходячи з умов Договору Банк зобов'язаний був повернути кошти позивачу разом з процентами 16.03.2015.

Спір виник у зв'язку з тим, що відповідач у строк до 16.03.2015 не повернув позивачеві 2000000,00 доларів США вкладу та не сплатив 43835,62 доларів США процентів по вкладу.

02.03.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних». На підставі вищевказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта банк».

Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 02.06.2015.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 71 від 08.04.2015 внесено зміни та запроваджено тимчасову адміністрацію до 02.09.2015.

Таким чином, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача була запроваджена тимчасова адміністрація.

Отже, починаючи з 09.03.2011 (дата набрання чинності Законом України від 04.11.2010 № 2677-VI) випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тому, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виходячи з суті (змісту) та згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування пені, примусове стягнення коштів та майна банку.

Пунктом 1 частини 6 статті 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Однак, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у цьому Законі термін «вкладник» вживається у значені «фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката».

Отже, враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття «вкладник» у розумінні вищевказаного Закону. Тому на них не поширюється виняток з обмеження встановленого пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом із цим, вказаний Закон не дає визначення поняття «кредитор банку». Визначення терміну «кредитор банку» міститься у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведених положень, позивач є кредитором банку на якого поширюються обмеження встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і тому не можуть бути задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до відповідача від часу запровадження у останньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до пункту третього частини 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Крім того, виходячи зі змісту статей 39, 40, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку) у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у частині 2 статі 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково. Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

З огляду на викладене, наведені у сукупності обставини є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 29.07.2015

Суддя С.А. Ковтун