ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 року Справа № 904/1737/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

при секретарі судового засідання: Погорєлова Ю.А.

За участю прокурора Колісніченко В.І, старший прокурор відділу, посвідчення № 032899 від 14.04.2015 року.

за участю представників сторін:

від відповідача-2: Лежнєв О.І., довіреність №б/н від 09.04.15, представник;

від третьої особи-1: Винник Н.О., наказ №27-К від 04.03.15, в.о. начальника Управління;

представники позивача, відповідача-1 та третьої особи-2 у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Прокурора Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/1737/15

за позовом Прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації

до Відповідача-1: Марганецької міської ради Дніпропетровської області

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландшафт"

за участю Третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Управління Державного агентства земельних ресурсів у Нікопольському районі Дніпропетровської області;

за участю Третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія"

про визнання недійсними рішень та договорів.

ВСТАНОВИВ

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року по справі №904/1737/15 (суддя Юзіков С.Г.) відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Марганецької міської ради та ТОВ « Ландшафт» ( треті особи: на стороні позивача Управління Державного агентства земельних ресурсів у Нікопольському районі Дніпропетровської області та на стороні відповідача ТОВ «Мегапромекологія» про визнання недійсними рішень Марганецької міської ради №1120-40/У від 26.05.2009 та № 1363-49У від 11.02.2010, договору оренди земельної ділянки від 26.05.2009,укладеного між Марганецькою міською радою та ТОВ « Ландшафт» та скасування його державної реєстрації, а також договору суборенди земельної ділянки, укладеного 19.04.2010 між ТОВ « Ландшафт» та ТОВ « Мегапромекологія».

Вирішуючи спір по суті суд погодився з позовними вимогами прокурора щодо не відповідності вимогам чинного законодавства спірних рішень Марганецької міської ради та наявності підстав для їх скасування, відсутності у договорі оренди земельної ділянки передбачених чинним законодавством істотних умов, що є підставою для визнання його недійсним. Водночас суд відмовив у його задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Прокуратура Дніпропетровської області, звернулась з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов прокурора.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник зазначає, що висновки суду не відповідають вимогам чинного законодавства, суперечать положенням Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 № 10 ст.256,261 Цивільного кодексу та судовій практиці з цих питань.

Заступник прокурора Дніпропетровської області позов заявлено в інтересах держави в особі позивача - Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а тому обчислення строків позовної давності у даній справі має відбуватись з моменту, коли про порушення свого права довідалась або мала довідатися зазначена обласна адміністрація.

Зосередивши увагу на повноваженнях і можливостях прокурора суд, так і не зазначив яким чином Позивач, виходячи з процитованих судом положень Земельного Кодексу України, Закону «Про оренду землі)» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міг довідатися про порушення свого права саме з моменту державної реєстрації договорів оренди та суборенди земельної ділянки.

Зазначені висновки суду є необгрунтованими, оскільки Позивач жодного відношення не мав до надання спірної земельної ділянки в оренду, укладення та реєстрації зазначених договорів, а відповідно не міг знати про перевищення повноважень Марганецькою міською радою при розпорядженні спірними земельними ділянками.

Аналогічні позиції висловлені представником Дніпропетровської обласної державної адміністрації під час судового розгляду справи та в поясненнях прокурора з приводу застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 20.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

Рішенням №512 Виконкому Марганецької міської ради депутатів трудящих від 24.08.1967р. « Про затвердження акту здачі та приймання робіт по відновленню та встановленню окружного кордону міста Марганець» розглянуто матеріали по відновленню та встановленню меж земель м. Марганець виконаних Нікопольським міським бюро технічної інвентаризації за період з травня 1965р.по серпень 1967р. на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР № 1231 від 2.11.1963р. наказу Міністерства комунального господарства УРСР №409 від 9грудня 1963р. встановлено, що землі міста Марганець межують з землями колгоспу ім.. Кірова, колгоспу ім. Орджонікідзе, колгоспу « Дніпро» , Марганецькою птахофабрикою , Марганецьким лісництвом, Нікопольським вікорморадгоспом , Апостілівською дистанцією шляху, управлянням служби експлуатації захисних споруд, займає площу 3541,83га, закріплені 155-тю межовими залізобетонними знаками та мають загальну протяжність 44868,2м.Вирішено затвердити акт приймання здачі робіт по відновленню та встановленню меж м. Марганець від 23.08.1967 р.

Доручено Нікопольському міському БТІ представити матеріали по відновленню та встановленню меж м. Марганець на затвердження виконкому Дніпропетровської обласної ради .(т.1 а.с.13)

18.12.07р. Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано ТОВ « Ландшафт» спеціальній дозвіл на користування надрами реєстраційний № 4582, згідно дозволу об'єктом надрокористування є шламосховище рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова (техногенне родовище) , місцезнаходження якого Дніпропетровська область, прив'язка до місцевості - у 6 км на захід від м. Марганця, визначено географічні координати місцезнаходження об'єкту, площа об'єкта 70 га, мета користування надрами - видобування шламів марганцевих руд з метою їх збагачення та отримання марганцевого концентрату для використання в металургійній промисловості, термін дії спеціального дозволу десять років (т1 а.с.72-73)

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради № 486 від 3.09.2008р. на підставі п.10 Постанови КМУ « Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» від 27.01.1995р.погоджено ТОВ «Ландшафт» питання надання гірничого відводу на користування техногенним родовищем марганцевих руд шламосховища РОФ ім. Максимова в м. Марганці

Рішенням шістнадцятої сесії п'ятого скликання Дніпропетровської обласної ради № 446-26/16кім від 5.09.2008р. погоджено надання товариству з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» гірничого відводу площею 70,64 га на розробку техногенного родовища марганцевих руд рудозбагачувальної фабрики ім. Максимова , розташованого в Нікопольському районі Дніпропетровської області (т.1а.с26).

Листом відповіддю на запит ТОВ « Ландшафт» від 22.09.2008р. № 2326 Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області повідомила про те , що землі на яких розміщено шламосховище рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова (техногенне родовище), територіально до адміністративного підпорядкування Нікопольського району не належить.(т.1а.с.74)

Листом 20.10.2008р. № 1473-нік Управлінням культури погоджено вибір земельної ділянки пл..70,64га для видобування корисних копалень та рекультивації шламосховища марганцевої руди колишньої рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова за адресою: м. Марганець у районі залізничної станції «Піралюзит».

Згідно з п.1.1 вихідної земельно-кадастрової інформації, наданої Управлінням держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області , земельна ділянка не мала кадастрового номеру, форма власності на землю - державна, цільове використання землі та його код згідно УКЦВЗ - землі міської ради не надані у власність та користування , місцезнаходження земельної ділянки - Дніпропетровська область м. Марганець, залізнична станція «Піралюзит» м-н Тимошовка, загальна площа земельної ділянки за рахунок якої запроектовано відведення 70,000га.

Згідно п.1.2 вищезазначеної вихідної інформації визначено кадастровий номер земельної ділянки, яка запроектована до відведення 1.:01:002:0007, форма власності на землю - державна, цільове використання землі - для добувної промисловості, місце знаходження земельної ділянки - Дніпропетровська область м. Марганець, залізнична ст. « Піралюзит», назва суб'єкту земельних відносин ТОВ « Ландшафт».

Висновком відділу Держкомзему у м. Марганець № 79 від 18.05.2009р. по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлено, що передбачена до відведення земельна ділянка розташована в західній частині міста і межує: з півночі на відстані 20,0м. - землі, що знаходяться у користуванні Придніпровської залізниці, на відстані 1 км. - житлова забудова мікрорайонів Тимошовка та Підгора;

Зі сходу на відстані 3,5 км. - житлова забудова м-ну Городище.

З півдня - землі Марганецької міської ради, на відстані 2 км.- урочище Ревун, яке зарезервоване під об'єкт природно-заповідного призначення місцевого значення, на відстані 2,5 км. - Каховське водосховище

З заходу - землі Нікопольського району, на відстані 5 км. - житлова забудова смт. Червоногригорівка. На час обстеження земельна ділянка вільна від забудови.

У висновку зазначено про необхідність внесення змін до спеціального дозволу №4582 від 18.12.2007р. на користування надрами в частині прив'язки на місцевості земельної ділянки та указати місце розташування земельної ділянки Дніпропетровська область м. Марганець, висновок підписано головним спеціалістом відділу Держкомзему у Дніпропетровській області Л.Вітковською (т.1а.с.29)

2.06.2009р. актом встановлено та погоджено зовнішні межі земельної ділянки в натурі площею 70 га землекористувачу ТОВ « Ландшафт», та актом передано ТОВ для збереження та нагляду межові знаки земельної ділянки, які підписано, у тому числі представником відділу Держкомзему у м. Марганець Л.Вітковською.(т.1 а.с.30-31)

Рішенням Марганецької міської ради № 1068-38/У від 12.03.2009 року погоджено матеріали вибору місця розташування земельної ділянки під об'єктом добувної промисловості та надано дозвіл ТОВ "Ландшафт" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для добувної промисловості в районі залізничної станції "Піролюзит".

Рішенням Марганецької міської ради № 1120-40/У від 26.05.09р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений КП "Марганецьке міське землевпорядне підприємство", та вирішено передати ТОВ "Ландшафт" в оренду строком на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0007) площею 70 га для добувної промисловості з метою видобування корисних копалин та рекультивації шламосховища марганцевої руди колишньої рудозбагачувальної фабрики ім. Максимова (код УКЦВЗ 1.10.1).(т.1 а.с.31)

На підставі вказаного рішення Марганецькою міською радою з ТОВ "Ландшафт" 26.05.09р. укладено договір оренди земельної ділянки площею 70 га :01:002:0007) для добувної промисловості, який зареєстровано 01.06.09р. у Марганецькому міському відділі ДРФ ДП "Центру державного земельного кадастру", про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за №04:09:109:00053.(т.1 а.с 35-38)

Рішенням Марганецької міської ради № 1363-49/У від 11.02.10р. ТОВ "Ландшафт" надано дозвіл на укладення договору суборенди земельної ділянки площею 6,1 га, що розташована в районі залізничної станції "Піролюзит" на території колишньої рудозбагачувальної фабрики ім. Максимова, на умовах договору оренди земельної ділянки від 26.05.09р

В подальшому, ТОВ "Ландшафт" з ТОВ "Мегапромекологія" 19.04.10р. укладено договір суборенди земельної ділянки площею 6,1 га для розміщення тимчасової дослідно-дослідницької збагачувальної фабрики, за рахунок частини земельної ділянки площею 70 га :01:002:0007), який зареєстровано 22.04.10р. у Марганецькому міському відділі ДРФ ДП "Центру державного земельного кадастру", про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04:10:109:00135.(т.1 а.с39-42)

Рішенням 52 сесії У скликання Марганецької міської ради №1463-52/у від 25.06.2010р. затверджено містобудівельне обґрунтування розміщення тимчасової дослідно-еспериментальної фабрики по збагаченню марганцевої руди на території шламосховища колишньої рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова Погоджено ТОВ « Мегапромекологія» проведення підготовчих робіт до будівництва тимчасової дослідно-експериментальної фабрики по збагаченню марганцевої руди. Вирішено вважати містобудівне обґрунтування не від'ємною частиною Генерального плану м. Марганця.(т.1 а.с.14)

Рішенням 30 сесії У1скликання Марганецької міської ради № 578-30/У1 від 27.12.2011р. затверджено містобудівну документацію «Генеральний план м. Марганець-коригування»,розроблену ДП «Дніпроцивільпроект» у 2008р.

Рішенням 45 сесії У1 скликання Марганецької міської ради №12-45/У1 від 18.04.2013р. встановлено межу м. Марганець Дніпропетровської області згідно затвердженого генерального плану міста.

Вирішено клопотати перед обласною радою Дніпропетровської області про надання дозволу про встановлення меж міста Марганець згідно затвердженого генерального плану міста.(т.1 а.с.25)

Згідно пояснень третої особи - Управління Дердземагенства у Нікпольському районі відповідно до наказу Державногокомітету України із земельних ресурсів від 27.11.23012р. № 460 « Про реорганізацію Відділу Держкомземц у м. Марганець Дніпропетровської області» відділ Держкомзему у м. Марганець було реорганізовано шляхом приєднання до Управління Держземагенства у Нікопольському районі. Згідно державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за землевласниками земель, землекористувачами, угіддями ( форма 6-зем) всього земель, які входять до адміністративно-територіальної одиниці м. Марганець 3625,0000га.

На основі наявних в Управлінні графічних матеріалів до Технічного звіту по коригуванню планово-картографічного матеріалу зйомок минулих років колгоспу «Дніпро» Нікопольського району Дніпропетровської області, розробленого у 1988р. Республіканським проектним інститутом по землевпорядкуванню «Укрземпроект», земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0007,яка перебуває у користуванні ТОВ « «Ландшафт» по адміністративно-теріторіальному поділу не відноситься до території Нікопольського району.

5. Мотиви з яких виходила апеляційна інстанція при прийнятті постанови.

Суд першої інстанції приймаючи рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог Прокурору Дніпропетровської області в інтересах Дніпропетровської обласної державної адміністрації виходив з того, що на час прийняття оскаржуваних рішень межі міста Марганець не були визначені у передбачуваному законодавством порядку . Земельна ділянка належить до державної власності відноситься до земель добувної промисловості та розташована у 6-ти км. на захід від міста Марганця та погодився з доводами прокурора та позивача, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем-1 в порушення законодавства, але відмовив у позові з посиланням на ч .4 ст.207 Цивільного кодексу України у зв'язку зі спливом позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи в апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

5.1 Щодо вимог про визнання недійсним рішення Марганецької міської ради № 1120-40/У від 26.05.2009р. «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ « Ландшафт» для добувної промисловості» з підстав відсутності повноважень у міської ради розпоряджатися державними землями, які знаходяться за межами м. Марганець

В обґрунтування відсутності повноважень міської ради прокурор послався на ст.83,ч.1ст.174,ст.176 Земельного кодексу України, згідно яких відповідач мав право розпоряджатися землями територіальної громади у межах встановлених та посвідчених державними актами та стверджував, що з моменту створення міста Марганець до теперішнього часу межі населеного пункту у встановленому порядку встановлені та затверджені не були.

Але посилання на відсутність державного акту про встановлення меж м. Марганець ,відповідно до вимог земельного законодавства, як належного доказу встановлення меж міста, судовою колегією вважаються не обґрунтованими, оскільки відповідно до ст.175 ЗК України межі адміністративно-територіальних одиниць встановлюються в порядку та відповідно до закону. Наданий час на законодавчому рівні не прийнято закон, який повинен визначити порядок встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних одиниць, що унеможливлює посвідчення меж адміністративно-територіальних одиниць державними актами відповідно до вимог Земельного кодексу.

На даний час зазначені питання регулюються Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР»( із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 24 травня 2012 року N 4865-VI ) від 12 березня 1981 р., яким затверджено Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР .

Відповідно до п.1,20,21 зазначеного положення адміністративно-територіальними одиницями Української РСР є: область, район, місто, район у місті, селище міського типу, сільрада, село і селище.

Населені пункти, які мають закріплену за ними територію і населення, що постійно проживає в них, підлягають обліку і реєстрації.

Облік існуючих і реєстрація новоутворених адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів у межах кожної області проводяться виконавчим комітетом відповідної обласної Ради народних депутатів.

Прокурор належними доказами не довів, що за адміністративно-територіальною одиницею м. Марганець не було закріплено територію при його утворенні та воно не обліковується відповідно до положення відповідною обласною радою.

У м. Марганець утворені органи місцевого самоврядування та органи державної влади, що є загальновідомим та не потребує доказуванню.

Відповідно до пункту "б" ч.1 ст. 12 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного рішення міською радою) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст. 122 ЗК України).

Згідно з п.1ст.124 Земельного кодексу, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 12 розділу X "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Засади розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку матеріально-фінансової бази місцевого самоврядування на момент прийняття спірного рішення були врегульовані Законом України « Про розмежування земель державної та комунальної власності».

Стаття 5 вищезазначеного закону встановлювала, що суб'єктом права власності на землі державної власності є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади.

Суб'єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 10 Закону розмежування земель державної та комунальної власності здійснюється в межах адміністративно-територіальних утворень - сіл, селищ, міст, районів, областей.

Підставою для проведення робіт, пов'язаних з розмежуванням земель державної та комунальної власності в межах населених пунктів, є рішення сільської, селищної, міської ради, а за межами населених пунктів - рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим або відповідної обласної державної адміністрації.

Розмежування земель державної та комунальної власності здійснюється за проектами, які за замовленням відповідних сільських, селищних, міських рад, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій розробляються державними та іншими землевпорядними організаціями.

Відповідно до п.1,3 розділу 3 «Перехідні положення» Закону України « Про розмежування земель державної та комунальної власності», чинного станом на 30.01.2009р., було передбачено, що у разі якщо межі сіл, селищ, міст не встановлені відповідно до вимог ст.174, 175 та 176 Земельного кодексу України, розмежування земель державної та комунальної власності проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до меж, прийнятих для обліку земель у складі державного земельного кадастру.

У разі якщо межі території відповідної сільської, селищної, міської ради не встановлені відповідно до законодавства України, розмежування земель державної та комунальної власності проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у межах їх повноважень, встановлених цим законом, відповідно до меж, прийнятих для обліку земель у складі державного земельного кадастру.

З аналізу наведених норм законодавства випливає, що у зв'язку з не визначенням меж міста в порядку ст.174-176 ЗК України, належним доказом меж м. Марганець є дані прийняті для обліку земель у складі земельного кадастру.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника 3-ої особи Управління Держземагенства у Нікопольському районі станом на 30.01.2009р. , розмежування земель державної та комунальної власності в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Марганець не було проведено.

За даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами , угіддями (ф.6-зем) всього земель, які входять до адміністративно територіальної одиниці м. Марганець 3625,0000га.

Згідно вихідної земельно-кадастрової інформації, спірна земельна ділянка не мала кадастрового номеру, форма власності на землю значиться як державна , цільове використання землі та його код згідно УКЦВЗ - землі міської ради не надані у власність та користування, місцезнаходження земельної ділянки - Дніпропетровська область м. Марганець, залізнична станція «Піралюзит» м-н Тимошовка, загальна площа земельної ділянки за рахунок, якої запроектовано відведення 70,000га.

Відповідно до ст.18. Кодексу України «Про надра» надання земельних

ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Підставою для порушення перед відповідачем-1 питання про надання в оренду земельної ділянки відповідачем -2 було отримання останнім 18.12.07р. спеціального дозволу на користування надрами реєстраційний № 4582, згідно з яким об'єктом надрокористування є шламосховище рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова (техногенне родовище) , місцезнаходження якого Дніпропетровська область, прив'язка до місцевості - у 6 км на захід від м. Марганця, визначено географічні координати місцезнаходження об'єкту, площа об'єкта 70 га, мета користування надрами - видобування шламів марганцевих руд з метою їх збагачення та отримання марганцевого концентрату для використання в металургійній промисловості, термін дії спеціального дозволу десять років .

25.09.2008р. рішенням шістнадцятої сесії п'ятого скликання Дніпропетровської обласної ради було погоджено надання ТОВ « Ландшафт» гірничого відводу площею 70,64га на розробку техногенного родовища марганцевих руд рудозбагачувальної фабрики ім. Максимова, розташованого в Нікопольському районі Дніпропетровської області на розробку техногенного родовища марганцевих руд відповідно до ст.9,17 Кодексу України «Про надра».

22.09.2008р. листом № 2326 Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області повідомила відповідача-2 про те , що землі на яких розміщено шламосховище рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова (техногенне родовище), територіально до адміністративного підпорядкування Нікопольського району не належить.(т.1а.с.74)

Знаходження спірної земельної ділянки в межах адміністративно - територіальної одиниці м. Марганець підтверджено також висновком до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ « Ландшафт», №79 від 18.05.2009р. в якому зазначено, про необхідність уточнення у спеціальному дозволі прив'язки об'єкту надрокористування до місцевості та зазначити що спірна земельна ділянка знаходиться в межах м. Марганець. Зазначеним висновком встановлено, що передбачена до відведення земельна ділянка розташована в західній частині міста і межує: з півночі на відстані 20,0м. - землі, що знаходяться у користуванні Придніпровської залізниці, на відстані 1 км. - житлова забудова мікрорайонів Тимошовка та Підгора;

Зі сходу на відстані 3,5 км. - житлова забудова м-ну Городище.

З півдня - землі Марганецької міської ради, на відстані 2 км.- урочище Ревун, яке зарезервоване під об'єкт природно-заповідного призначення місцевого значення, на відстані 2,5 км. - Каховське водосховище

З заходу - землі Нікопольського району, на відстані 5 км. - житлова забудова смт. Червоногригорівка.

Між сторонами не має спору щодо того , що об'єктом надрокористування, об'єктом договору оренди земельної ділянки є саме шламосховище рудозбагачувальної фабрики ім. Максимова, та його географічних координат, спір стосується тільки питання про його адміністративне підпорядкування та прив'язки до місцевості.

Враховуючи викладене , судова колегія дійшла висновку, що Прокурором не доведено належними доказами,що спірна земельна ділянка, а саме шламосховище , знаходиться за межами міста Марганець та адміністративно підпорядковано іншій адміністративно територіальній одиниці та що у відповідача-1 були відсутні повноваження відповідно до п. 12 розділу X "Перехідні положення" ЗК України щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

5.2 щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 70 га (кадастровий №:01:002:0007) укладеного 26.05.2009р. та зареєстрованого 1.06.2009р. у Марганецькому міському відділі ДРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» за № 04:09:109:00053.

Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам

Обгрунтовуючи позовні вимоги прокурор та позивач послались на те, що укладений договір оренди земельної ділянки не відповідає абз.12 ч.1 ст.15 Закону України « Про оренду землі» (у редакції від 14.10.2008р.), а саме у оспорюваному договорі оренди землі не передбачена така істотна умова як умова передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки

Суд першої інстанції розглядаючи позовні вимоги у цій частині вірно встановив, що оскаржуваний договір оренди землі на момент його укладення не містив такої істотної умови, як умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та що відсутність цієї істотної умови є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди при здійсненні такої реєстрації, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону « Про оренду землі» в редакції яка існувала на момент укладення договору.

Однак суд не звернув увагу на те, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки сторонами виконувався - земельна ділянка передана в землекористувачу і використовувалась останнім з 2009р. по теперішній час і зазначений договір в силу ст.207 ГК України та ст.216 Цивільного кодексу України може бути визнаний недійсним (припинені зобов'язання) тільки на майбутнє.

Відповідач-2 заперечував проти недійсності правочину з тих підстав, що він не передавав в заставу або до статутного фонду іншого підприємства права оренди, які виникли у нього з оспореного правочину. Тобто підчас дії договору оренди земельної ділянки, він не вчинював дій, які б порушували вимоги ст. 15 Закону України « Про оренду землі».

Суд не звернув увагу на ту обставину, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року N 191-VIII, який набрав чинності 5.04.2015р., ст.15 Закону України « Про оренду землі» викладена у іншій редакції. Нова редакція ст.15 вищезазначеного Закону не передбачає обов'язковість включення до договору оренди землі умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки як істотної умови договору, з зазначеної статті виключено норму, якою визначались наслідки не включення до договору умов, які визнавались істотними в силу закону, а саме про те що « відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону».

Згідно до п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013р. №11 відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. У разі коли після такого вчинення набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють правовідносини, ніж ті, що діяли в момент вчинення правочину, то норми такого акта, якщо він не має зворотної сили, застосовуються до прав та обов'язків сторін, які виникли з моменту набрання ним чинності.

За таких підстав, оспорюваний договір не може бути визнаний судом на майбутнє недійсним, оскільки з 5 04.2015р. до прав та обов'язків сторін застосовується нова редакція ст.15 Закону України « Про оренду землі».

З цих же підстав не підлягає визнанню недійсним договір суборенди земельної ділянки від 19.04.2010р.

5.3 щодо строків позовної давності

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Відповідачем -2 заявлено про застосування до спірних відносин позовної давності.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо початку перебігу строку позовної давності , виходячи з положень законодавства України, зокрема:

ст. 17 ЗК України, якою визначено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить:…

в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель;

є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів;

ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону;

Статтею 44 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою районні, обласні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження:..

9) підготовка питань про визначення у встановленому законом порядку території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією;

12) видача замовникам відповідно до законодавства містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок за межами населених пунктів;

16) координація на відповідній території діяльності місцевих землевпорядних органів;

Суд обґрунтовано вважав, що Позивач міг довідатися про порушення свого права з моменту розпорядження Відповідачем -1 спірною земельною ділянкою, зокрема, з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (01.06.09р.) та з моменту державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки (22,04,10р.),оскільки як вбачається з матеріалів справи облдержадміністрація була обізнана та погоджувала надання гірничого відводу площею 70,64га на розробку техногенного родовища марганцевих руд рудозбагачувальної фабрики ім.. Максимова ТОВ « Ландшафт» та мала б проконтролювати дотримання підприємством вимог щодо використання відводу відповідно до діючого земельного законодавства.

Відповідно до п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29.05.2013 № 10 початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про прокуратуру" прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Систему органів прокуратури становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, а також військові прокуратури (ст. 13 Закону України "Про прокуратуру").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України ( 254к/96-ВР ) та чинним законам;

2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

При здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, згідно зі ст. 20 Закону України "Про прокуратуру", прокурор має право:

1) безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, до військових частин, установ без особливих перепусток, де такі запроваджено; мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких, що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію. Письмово вимагати подання в прокуратуру для перевірки зазначених документів та матеріалів, видачі необхідних довідок…;

2) вимагати для перевірки рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення;

При виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право:…

6) звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Відтак, прокуратура області могла довідатися про порушення прав держави, в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, з того ж часу, що і сама державна адміністрація, як від Позивача, прокурора відповідного рівня, а також і самостійно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстави для відновлення пропущеного строку позовної давності відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокурора Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі №904/1737/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний тест постанови виготовлено 27.07.2015 року.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд