РІШЕННЯ

"23" липня 2015 р.Справа № 921/1050/13-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Тернопільського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері (бульв. Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль 46001) в інтересах держави в особі Шумської районної державної адміністрації (вул.Українська, 59, м. Шумськ, Шумського району, Тернопільської області 47100) в особі Відділу Держземагенства в Шумському районі Тернопільської області (вул.Українська, 59, м. Шумськ, Шумського району, Тернопільської області 47100)

до відповідача Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" (вул.Акімова, 26,м. Кременець,Тернопільської області,47002)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області (вул. Липова, 25, м.Тернопіль 46008)

про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок площею 17,4 га, приведення їх у належний стан та відшкодування шкоди.

За участю представників сторін:

прокурор - Ковальчук М.О., посвідчення № 012794 від 06.11.12 р.

позивача - не з'явився

відповідача - Семенюк Ю.В., довіреність № б/н від 17.12.2014 р.

третьої особи - Котович Б.В., довіреність № 32 від 10.07.15 р.

суть справи:

Тернопільський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Шумської районної державної адміністрації, Відділу Держземагенства в Шумському районі Тернопільської області до відповідача - Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок загальною площею 17,4 га, приведення їх у належний стан та відшкодування 17084,75 грн. шкоди.

Вимоги прокурора мотивовано тим, що відповідач без правовстановлюючих документів провів заліснення земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Відповідач проти доводів позивача заперечує, посилаючись на проведення заліснення з метою виконання "Державної програми "Ліси України" на 2002-2015 р.р." та Указу Президента України "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів та зелених насаджень".

Розгляд справи, призначений вперше на 31 жовтня 2013 року неодноразово відкладався.

Ухвалою від 12 грудня 2013 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі за позовом ДП "Кременецьке лісове господарство" до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про визнання незаконними дій по перевірці дотримання вимог земельного законодавства.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення, ухвалою від 16 липня 2015 року провадження у справі поновлено.

За клопотанням відповідача, в порядку ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору було продовжено.

Уповноважений представник позивача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшов лист, за змістом якого Шумська райдержадміністрація позовні вимоги підтримала повністю та клопотала перед судом про можливість розгляду справи без участі її представника.

Зважаючи на обставини справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання позивача та розгляду справи без участі його представника.

В засіданні учасникам процесу роз'яснювались належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,27,29,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд встановив наступне:

На підставі направлення на проведення планової перевірки №1653 від 11.06.13р., та направлення на продовження проведення планової перевірки №1755 від 26.06.13р., у період з 17 червня по 03 липня 2013 року державними інспекторами відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області проведено перевірку Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" на предмет дотримання вимог земельного законодавства в частині використання земельних ділянок, наданих для заліснення на території Збаразького, Кременецького та Шумського районів Тернопільської області.

За результатами перевірки 03 липня 2013 року складено акти обстеження земельних ділянок №№000081,000084,000085,00087 та акт перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства, відповідно до змісту яких, ДП "Кременецьке лісове господарство" самовільно, без документів, що посвідчують право власності чи користування, зайняло земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для посадки лісових культур за межами населених пунктів на території Васьківецької, Мізюринецької, Соснівської, Суразької сільських рад Шумського району, Тернопільської області.

Приписом №000190 від 03 липня 2013 року ДП "Кременецьке лісове господарство" зобов'язано виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки в строк до 05 серпня 2013 року.

28 серпня 2013 року, за порушення передбачене ст. 53-1 КУпАП, на директора ДП "Кременецьке лісове господарство" складено протокол про адміністративне правопорушення №000333.

У зв'язку з виявленням у правопорушенні ознак злочину, відповідальність за який передбачено ст. 197-1 Кримінального кодексу України, постановою №000007 від 03 вересня 2013 року справу про адміністративне правопорушення закрито.

На запитання суду прокурор повідомив, що за відсутності істотної шкоди кримінальна справа, за матеріалами перевірки, не оскаржувалася та керівник відповідача до адміністративної відповідальності також не притягувався (формуляр (протокол) судового засідання від 31 жовтня 2013 року.

Правомірність дій Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області щодо проведення вищезгаданої перевірки було предметом судового розгляду у адміністративній справі №819/2430/13а.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року (повний текст виготовлено 25 листопада 2013 року) в задоволенні вимог ДП "Кременецьке лісове господарство" до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про визнання незаконними дій по перевірці дотримання вимог земельного законодавства відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі №876/15805/13, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року залишено без змін.

В порядку ст. 254 КАС України, судові рішення в адміністративній справі набрали законної сили, і відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 255 КАС України, є обов'язковим на всій території України.

Цими судовими рішеннями встановлено і ряд обставин, що згідно з ч.3 ст.35 ГПК України не потребують повторного доведення. Зокрема:

- в акті перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства від 03.07.2013 p., відсутня відмітка про відмову присутності при проведенні відповідного заходу, що є недоліком формального характеру і відповідно до вимог ч. 2 п 5.6. Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 лютого 2013 року № 132, не позбавляє можливості державного інспектора здійснювати захід без присутності суб'єкта господарювання та уповноваженої ним особи (представника).

- у розділі «Підписи осіб, що брали участь у перевірці графі «Примірник цього Акту перевірки отримано» - наявна примітка про відмову від підпису директора ДП "Кременецьке лісове господарство" Криси Т.І., крім того ще наявна примітка «відправлено поштою» державним інспектором Газилишиним І.М. На цьому ж аркуші підписи посадових осіб органу контролю - Державних інспекторів сільського господарі Тернопільській області - Газилишин І.М., Кріль A.Л.

- факт заліснення ДП "Кременецьке лісове господарство" земельних ділянок загальною площею 58,8 га, у т.ч. території на Васьківецької, Мізюринецької, Соснівської, Суразької сільських рад, про що зазначено у із акті перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства від 03.07.2013 р.

- цільове призначення вказаних ділянок, відповідно до категорій, визначених ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України - землі сільськогосподарського призначення.

- документи на підтвердження права власності чи користування спірними земельними ділянками ДП "Кременецьке лісове господарство" відсутні.

- дії щодо оформлення права користування чи власності на земельні ділянки лісовим господарством не здійснювались, через відсутність коштів та тривалість процесу оформлення таких прав, що в свою чергу, уповільнює реалізацію Програми «Ліси України».

- плани - схеми самовільно зайнятих земельних ділянок, зважаючи на диспозитивний характер приписів п.6.1 Порядку №134, який дозволяє їх долучати у разі необхідності, наносились безпосередньо інспекторами - перевіряючими, оскільки землевпорядна документація на земельні ділянки не виготовлялась, відведення ділянок в натурі та узгодження меж з суміжними землекористувачами на момент проведення перевірки не проводилось. Суд погодився з поясненнями представника Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області щодо неможливості встановлення таких меж внаслідок відсутності у ДП "Кременецьке лісове господарство" правовстановлюючих документів на користування відповідними земельними ділянками.

З наведеного адміністративний суд зробив висновок про те, що ДП "Кременецьке лісове господарство" здійснювало реалізацію прав користування спірними ділянками без належних, визначених ЗК України правових підстав, а наявність та виконання законодавчо обґрунтованої мети - виконання Державної програми "Ліси України" та наявність інших об'єктивних обставин, як то відсутність коштів, тривалість процедури оформлення, не звільняють підприємство від обов'язку оформлення права власності, користування чи оренди земельних ділянок у встановленому земельним законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, і підтверджено поясненнями представників сторін, припис Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №000190 від 03 липня 2013 року про зобов'язання виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки ДП "Кременецьке лісове господарство" залишило без виконання і станом на час розгляду справи.

Самовільне зайняття ДП "Кременецьке лісове господарство" земельної ділянки площею 17,4 га для заліснення із земель сільськогосподарського призначення землі запасу Васьківецької, Мізюринецької, Соснівської, Суразької сільських рад, що знаходяться за межами населених пунктів, стало причиною звернення прокурора до суду з позовом про відновлення порушених прав позивача.

Окрім того, прокурор також просив стягнути 17084,75 грн. шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Шкода обрахована Інспекцією сільського господарства в Тернопільській області за Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25 липня 2007 року.

В процесі розгляду справи, доказів прийняття уповноваженими органами рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок та надання земельних ділянок в постійне чи тимчасове користування, тощо, сторонами не зазначено.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.ст.4-3,33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, земельні правовідносини, зокрема пов'язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України „Про оренду землі", Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

У відповідності до ст. 5 Лісового кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами (ст. 16 Лісового кодексу України).

Стаття 17 Лісового кодексу України передбачає, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

В силу приписів ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Зі змісту ст. 122 ЗК України вбачається, що право розпоряджатись землями сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населеного пункту належить органам виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - це будь - які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України, визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Такий захист здійснюється, зокрема шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків. Про що і просить прокурор у позовній заяві.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (п.3 ст.212 ЗК України).

Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок (гл.24 ЗК України, п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин")

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме:

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- протокол про адміністративне правопорушення;

- припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства);

- акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав (п.3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин")

Обрахована Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області, у відповідності до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963, і незаперечена належним чином відповідачем, шкода завдана державі, становить 17084,75 грн.

Як зазначалось вище, факт самовільного (без правовстановлюючих документів) зайняття ДП "Кременецьке лісове господарство" земельних ділянок загальною площею 17,4 га для заліснення із земель сільськогосподарського призначення земель запасу Васьківецької, Мізюринецької, Соснівської, Суразької сільських рад, що знаходяться за межами населених пунктів, підтверджений матеріалами перевірки і визнано відповідачем.

Доводи відповідача щодо неправомірності дій Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області по перевірці дотримання вимог земельного законодавства спростовуються постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у справі № 819/2430/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі №876/15805/13.

При цьому, безпідставним є посилання відповідача на те, що достатніми документами на право постійного користування земельними лісовими ділянками для лісогосподарського підприємства є лише планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (р.8 п.5 Лісового кодексу України).

Оскільки, самовільно заліснені відповідачем ділянки належать до земель сільськогосподарського призначення, державної форми власності. Та у відповідача відсутні докази того, що ці землі надавались у встановленому законом порядку ДП "Кременецьке лісове господарство" раніше, як про це зазначено у тому ж пункті 5 розділу 8 Лісового кодексу України, на котрий покликається порушник.

З огляду на усе викладене, враховуючи положення перелічених норм, вимоги прокурора про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, приведення їх у попередній стан шляхом звільнення від зелених насаджень та стягнення 17084,75 грн. заподіяної шкоди є обґрунтованими і належним чином не спростованими відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до п.7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів, згідно з п.4 ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, належать, зокрема 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків;

Як вбачається зі змісту позову, письмових пояснень прокуратури Тернопільської області №05/1/2-1185 вих-15 від 14 липня 2015 року, 70% шкоди, завданої самовільним використанням земельних ділянок підлягає стягненню на рахунки, відкриті Тернопільською обласною радою, Васьківецькою, Мізюринецькою, Соснівською, Суразькою сільськими радами в ГУДКСУ в Тернопільській області для зарахування шкоди.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України, ст.3, п.2 ст. 4, п.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", п.3 Інформаційного Листа Вищого господарського суду № 01-06/1175/2011 від 25 серпня 2011 року "Щодо судового збору", враховуючи зміст позовних вимог, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір підлягає стягненню з відповідача за ставками, встановленими для спорів майнового та немайнового характеру.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 22, 24,27 29, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

1. Зобов'язати Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство" (вул.Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільської області, 47002, код 00993047) звільнити земельні ділянки на території Мізюринської сільської ради площею 2 га, Соснівської сільської ради площею 5 га, Васьковецької сільської ради площею 3 га та Суразької сільської ради площею 7.4 га, Шумського району, Тернопільської області.

2. Стягнути з Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" (вул.Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільської області,47002, код 00993047)

- завдані державі збитки в результаті самовільного зайняття земельної ділянки на території Васьковецької сільської ради в розмірі 2945 (дві тисячі дев'ятсот сорок п'ять) грн. 65 коп. повинні стягуватися наступним чином: (30%) 883 (вісімсот вісімдесят три) грн. 70 коп. в доход спеціального фонду Державного бюджету України, (50%) 1472 (одну тисячу чотириста сімдесят дві) грн. 82 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Васьковецької сільської ради, (20%) 589 (п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 13 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0606, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 36488038 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012;

- завдані державі збитки в результаті самовільного зайняття земельної ділянки на території Соснівської сільської ради в розмірі 4909 (чотири тисячі дев'ятсот дев'ять) грн. 41 коп. повинні стягуватися наступним чином: (30%) 1472 (одну тисячу чотириста сімдесят дві) грн. 80 коп. в доход спеціального фонду Державного бюджету України, (50%) 2454 (дві тисячі чотириста п'ятдесят чотири) грн. 70 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Соснівської сільської ради, (20%) 981 (дев'ятсот вісімдесят одну) грн. 90 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0626, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 36488038 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012;

- завдані державі збитки в результаті самовільного зайняття земельної ділянки на території Суразької сільської ради в розмірі 7265 (сім тисяч двісті шістдесят п'ять) грн. 93 коп. повинні стягуватися наступним чином: (30%) 2179 (дві тисячі сто сімдесят дев'ять) грн. 80 коп. в доход спеціального фонду Державного бюджету України, (50%) 3632 (три тисячі шістсот тридцять дві) грн. 97 грн. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Суразької сільської ради, (20%) 1453 (одну тисячу чотириста п'ятдесят три) грн. 18 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0628, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 36488038 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012;

- завдані державі збитки в результаті самовільного зайняття земельної ділянки на території Мізюринської сільської ради в розмірі 1963 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят три) грн. 76 коп. повинні стягуватися наступним чином: (30%) 589 (п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 13 коп. в доход спеціального фонду Державного бюджету України, (50%) 981,88 грн. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Мізюринецької сільської ради, (20%) 392 (триста дев'яносто дві) грн. 75 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0617, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 36488038 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012.

3. Стягнути з Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" (вул.Акімова, 26,м. Кременець,Тернопільської області,47002, код 00993047) в дохід Державного бюджету України - 6 699 (шість тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн. судового збору на рахунок 3002 у ГУ ДКСУ у Тернопільській області, одержувач УДКСУ м. Тернопіль, код класифікації доходів бюджету 22030001, , МФО 838012.

Видати накази.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Дата підписання: 31 липня 2015 року.

Суддя І.П. Шумський