ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. Справа № 917/667/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю:

прокурора - Ногіна О.М. посвідчення №032167 від 11.02.2015 р.

представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Демиденко В.Ф., дов. №5 від 20.07.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Полтавської області (вх. №3689 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.06.15 у справі № 917/667/15

за позовом Заступника прокурора Полтавської області, м. Полтава, в інтересах держави в особі Полтавської міської ради, м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид", м. Полтава,

про припинення права користування земельною ділянкою для забудови, розірвання договору, зобов"язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року заступник прокурора Полтавської області звернувся в інтересах держави в особі Полтавської міської ради, позивача, до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид", відповідача, в якій просив суд :

- припинити ТОВ "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" право користування земельною ділянкою площею 97450 кв.м. з кадастровим номером :16:007:0030 за адресою: м.Полтава, мікрорайон "Левада-2" для забудови, наданої за договором суперфіцію від 27.10.2009р.;

- розірвати договір суперфіцію від 27.10.2009 р. укладений між ТОВ ""Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" та Полтавською міською радою;

- зобов"язати ТОВ, ""Цемахінвестбуд Трейдинг . Лімітид" повернути територіальній громаді в особі Полтавської міської ради земельну ділянку площею 97450 кв.м. з кадастровим номером :16:007:0030 за адресою: м. Полтава, мікрорайон "Левада-2".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.06.2015 року у справі № 917/667/15 (суддя Погрібна С.В.) в задоволенні позову було відмовлено.

Заступник прокурора Полтавської області не погодився з рішенням місцевого господарського суду, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в порушення умов спірного договору суперфіцію відповідач не використовує земельну ділянку за призначенням - для будівництва понад п'яти років, що підтверджується інформацією Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області від 13.02.2015 за № 1016/1-15/404 з фототаблицею, в якій містяться достатні дані про відсутність проведення будь-яких підготовчих чи будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

Разом з цим, як стверджує прокурор, відповідачем не надано доказів звернення до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт і прокурору надано інформацію Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області від 13.02.2015 за № 1016/1-15/404 про відсутність документів, які б давали право замовнику будівництва Товариству з обмеженою відповідальністю «Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид» на виконання будівельних робіт.

Також вказує на те, що в акті перевірки від 17.06.2015 року зазначено, що будівельні або підготовчі роботи (у тому числі і роботи із захисту території від подтоплення (дренажна система) на оспорюваній земельній ділянці не виконувалися.

Крім того, місцевим господарським судом необгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про відкладення розгляду справи з посиланням на статтю 69 ГПК України, яка встановлює двохмісячний строк розгляду справи, оскільки, як стверджує прокурор, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини у справі «Красношапка проти України» № 23786/02 від 30.11.2006 р., саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо .

Також, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про залучення департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (далі ДАБІ) як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 архітектурно-будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2015 року апеляційну скаргу прокурора було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 29.07.2015 року на 11:00 год.

У судовому засіданні 29.07.2015 року прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні 29.07.2015 року з її доводами не згоден, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що посилання прокуратури на неправомірність відмови суду у задоволенні клопотання прокурора про відкладення розгляду справи і про необхідність застосування судом норм міжнародного права не має законних підстав, так як саме подання позову зобов'язувало прокуратуру забезпечити свої вимоги належними доказами, а два місяця розгляду справи є більш ніж достатнім строком для здобуття будь-яких додаткових матеріалів.

Крім того, вказує на те, що перевірка ДАБІ, на яку посилається прокуратура, проводилась під час дії мораторію на перевірки, без участі відповідача, з порушенням норм і процедур та здійснювалась за матеріалами кримінального провадження.

Також, зазначає, що відмова суду в залученні до розгляду справи Департаменту ДАБІ є правомірною, оскільки зазначені прокуратурою підстави необхідності участі цього органу у справі не стосуються позовних вимог.

Окрім цього, звертає увагу на те, що місцевому господарському суду були надані документи на підтвердження виконання відповідачем підготовчих будівельних робіт згідно з декларацією, а також довідки про регулярне внесення платежів по договору суперфіцію, що свідчить про те, що дії відповідача спрямовані на реалізацію проекту побудови мікрорайону і на використання наданої на 25 років землі відповідно до договірного призначення. Тобто, за твердженням відповідача, підстав для розірвання договору немає.

Представник позивача в судове засідання 29.07.2015 року не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №61 4 про вручення позивачу копії ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи прокурора та відповідача, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено господарським судом першої інстанції, рішенням Полтавської міської ради двадцять восьмої сесії п"ятого скликання від 19.06.2008р. "Про погодження розташування об"єктів житлово-громадського призначення на території мікрорайону "Левада-2" погоджено розташування об"єктів житлово-громадського призначення на земельній ділянці орієнтованою площею 17,4 га на вільних міських землях мікрорайону "Левада-2" з подальшим наданням права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) (а.с.15).

Пунктом 3 даного рішення надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" розробити детальний план території та виготовити проект відведення земельної ділянки для будівництва об"єктів житлово-громадського призначення в мікрорайоні "Левада-2".

Рішенням Полтавської міської ради позачергової тридцять п"ятої сесії п"ятого скликання від 26.12.2008р. "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування ділянками" затверджено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки та проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які зазначені в даному рішенні (а.с.16-17).

Вказаним рішенням у п. 2, п.п. б) надано в користування для забудови (суперфіцій) строком на 5 років Товариству з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид", мікрорайон "Левада-2", для будівництва об"єктів житлово-громадського призначення в мікрорайоні "Левада-2" (землі житлової та громадської забудови), загальною площею 10,1017 га, а саме:

- І ділянка пл. 9,7450 га;

- ІІ ділянка пл. 0,3567 га.

Рішенням Полтавської міської ради сорокової сесії п"ятого скликання від 11.06.2009р. "Про надання земельних ділянок, оформлення та продовження права користування земельними ділянками" на підставі клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" внесено зміни в п.п.б п. 2 рішення позачергової тридцять п"ятої сесії п"ятого скликання Полтавської міської ради від 26.12.2008р. стосовно терміну користування земельною ділянкою в мікрорайоні "Левада-2", виклавши його наступній редакції:

"Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" в користування для забудови (суперфіцій) строком на 25 років, за умови надання замовником календарного графіку проектування та будівництва з визначенням щорічних обсягів, земельну ділянку в мікрорайоні "Левада-2", для будівництва об"єктів житлово-громадського призначення в мікрорайоні "Левада-2", загальною площею 10,1017 га, а саме:

- І ділянка пл. 9,7450 га;

- ІІ ділянка пл. 0,3567 га, для будівництва об"єктів житлово-громадського призначення в "Левада-2" (землі житлової та громадської забудови)" (п.п у п.2) (а.с.18-23).

27.10.2009р. між Полтавською міською радою (суперфіціаром) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" (суперфіціарієм) був укладений договір суперфіцію (далі - договір) (а.с.24-30), за умовами якого відповідачу надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 97450 кв.м. (кадастровий номер :16:007:0030), яка знаходиться в розпорядженні Полтавської міської ради за адресою: Україна, Полтавська область, м. Полтава, мікрорайон "Левада-2", для будівництва об"єктів житлово-громадського призначення (землі житлової та громадської забудови).

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 27.10.2009р. вказана земельна ділянка площею 97450 кв.м. в межах, визначених кадастровим планом, була передана в користування відповідачу (а.с.31-33).

Строк користування земельною ділянкою встановлено з 26.12.2008р. по 26.12.2033р. (п.п. 3.1. договору).

Згідно з пунктом п.п.3.4. договору право користування земельною ділянкою припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом п"яти років підряд.

Пунктом 12.3 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки, наданої для забудови, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п.п. 12.4 договору).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор в обгрунтування позову посилається на те, що ТОВ "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" з моменту підписання договору суперфіцію і по даний час не використовується земельна ділянка мікрорайону "Левада-2" в м. Полтава для будівництва об'єктів житлово-громадського призначення, про що свідчить лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 13.02.2015 за № 1016/1-15/404, в якому вказано про відсутність у вказаної інспекції інформації про документ, який надає відповідачу право на початок будівельних робіт.

Крім того, прокурор посилається на лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області №1016/1-17/418 від 16.02.2015р., який є доповненням до листа від 13.02.2015р. за №1016/15/404, відповідно до якого зазначено, що Департаментом спільно з представником прокуратури Полтавської області було здійснено виїзд на місце (мікрорайон "Левада-2") і при візуальному огляді виконання будівельних робіт не зафіксовано здійснення відповідачем будівельних робіт, про що свідчить фотофіксація, яка здійснювалася під час огляду .

Вказані документи, за висновком прокурора, свідчать про невикористання відповідачем спірної земельної ділянки, що є підставою для припинення договору суперфіцію.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову, посилався на те, що, звертаючись з позовною вимогою про дострокове розірвання договору, прокурору належало довести наявність обставин, з якими закон або договір пов'язує таку можливість, зокрема, у даному випадку, факт невикористання ТОВ "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" земельної ділянки за цільовим призначенням протягом п"яти років.

Проте, зі змісту листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області від 13.02.2015 за № 1016/1-15/404, на який посилається прокурор, вбачається, що Інспекцією ДАБК у Полтавській області зареєстровано 10.12.2013р. №69 декларацію про початок виконання підготовчих робіт на об"єкті "Житлово-громадська забудова мікрорайону "Левада-2".

Крім того, як вказує господарський суд першої інстанції, з доданих до листа ІДАБК у Полтавській області №1016/1-17/418 від 16.02.2015р. фотокарток неможливо встановити, яка саме земельна ділянка підлягала візуальному обстеженню.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність доводів прокурора щодо невикористання ТОВ "Цемахінвестбуд Трейдинг Лімітид" за цільовим призначенням земельної ділянки протягом п"яти років та про відсутність, у зв"язку із цим, правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком господарського суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Частиною 1 статті1021 Земельного кодексу України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею статті 413 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту.

Відповідно до статті 416 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі, зокрема, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Згідно з частиною 6 статті 1021 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) припиняються, зокрема, в разі: невикористання земельної ділянки для забудови в разі користування чужою земельною ділянкою для забудови протягом трьох років.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з пунктом п.п 3.4. договору право користування земельною ділянкою припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом п"яти років підряд.

Розділом 12 договору суперфіцію від 27.10.2009 р. встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Пунктом 12.3 вказаного договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Виходячи зі змісту вказаних норм, вимагати розірвання вказаного договору, в тому числі в судовому порядку, має лише одна із сторін договору.

Як вбачається зі змісту договору суперфіцію, сторонами цього договору є Полтавська міська рада (суперфіціар) та відповідач (суперфіціарій). Прокуратура полтавської області до суб"єктного складу спірного договору жодним чином не відноситься.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази ініціювання з боку Полтавської міської ради питання щодо розірвання спірного договору, а тому позовна вимога заступника прокурора про розірвання вказаного договору є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Більш того, заявою (вх.№8743 від 10.06.2015 року) позивач - Полтавська міська рада відмовилась від позову, хоча така відмова в силу частини 6 статті 29 ГПК України не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимогати вирішення спору по суті.

Доводи прокурора, викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі, про невикористання відповідачем спірної земельної ділянки не можуть прийматися до уваги, так як це не спростовує факту відсутності у прокурора права вимагати розірвання договору суперфіцію.

Разом з цим, слід зазначити, що будівництво об"єктів на спірній земельній ділянці складається з певних етапів, яких забудовник (суперфіціарій) має обов'язково дотримуватись: погодження проектної документації, проведення громадських слухань, виготовлення та затвердження детального плану забудови тощо.

При цьому, час виконання цих стадій залежить не тільки від волі та можливостей забудовника забудовника, а й від інших чинників: прийняття владних рішень, виготовлення документів, затвердження етапів органами місцевого самоврядування, проектними організаціями тощо.

Відповідачем суду першої інстанції були надані документи на підтвердження виконання відповідачем підготовчих будівельних робіт згідно з декларацією, а також довідки про регулярне внесення платежів по договору суперфіцію (а.с. 93-117), зокрема: рішення 16 сесії Полтавської міськради 6 скликання від 08.12.2011 р. "Про завершення розроблення детального плану мікрорайону "Левада-2", а також докази вчинення відповідачем дій на виконання вказаного рішення, а саме :

- спільний лист № 42 від 03.01.2012 про проведення громадських слухань;

- рішення Полтавської МВК від 18.01.2012 р. № 06 про проведення громадських слухань;

- рішення МВК від 20.03.2012 №46 про результати громадських слухань;

- рішення сесії Полтавської міськради від 18.05.12. про затвердження детального плану;

- спільне звернення забудовників від 30.08.2012 р. № 8 про надання містобудівних умов;

- спільний лист № 12 від 22.11.2012 р. про повторне прохання надання і містобудівних умов;

- витяг з проекту землеустрою ;

- висновки управління міськради з питань містобудування;

- витяг з Детального плану території - титульний аркуш і техніко-економічні показники;

- наказ-затвердження Проекту від 14.11.2013 р.;

- договір будівельного підряду № 69-12-13 від 16.12.2013 р.;

- договірна ціна до договору підряду;

- локальний кошторис на будівельні роботи № 6-1-1;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2014 р.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 р.;

- підсумкова відомість ресурсів по об'єкту договору підряду;

- платіжне доручення № 86 від 19.12.2013 р. на оплату будівельних робіт;

- інформативна довідка від 06.05.15р. №01-01-07/899 Полтавського міськуправління земресурсів про сплачені кошти по договорам суперфіцію;

- інформація від 08.05.2015 № 01-01/03/570 бюджетно-фінансового управління

Полтавського міськвиконкому про внесення платежів по договорам суперфіцію.

Вказані документи свідчить про те, що відповідачем здійснювались дії, спрямовані на реалізацію проекту побудови мікрорайону і на використання наданої на 25 років землі відповідно до договірного призначення, і на даному етапі результати цих дій не можуть бути виявлені повністю шляхом візуалізації спірної земельної ділянки із послідуючим фіксуваням у фототаблицях.

Зазначена обставина спростовує твердження прокурора про невикористання відповідачем спірної земельної ділянки протягом п"яти років.

Також є безпідставними і доводи прокурора щодо порушення відповідачем суттєвих умов договору суперфіцію, так як правове регулювання взаємовідносин сторін щодо права користування чужою земельною ділянкою для забудови містить глава 34 (ст. ст. 413-417) Цивільного кодексу України. Однак, приписів щодо істотних умов договору суперфіцію вона не містить.

Що стосується посилань прокурора в апеляційній скарзі на необгрунтованість відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання прокурора про відкладення розгляду справи з посиланням на статтю 69 ГПК України, то колегія суддів не може погодитися із таким посиланням, зважаючи на таке.

Згідно з вимогами частин 1, 3 статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви і лише у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Отже вимоги вказаної норми щодо розгляду спору у строк не більше двох місяців, а у виняткових випадках - у строк не більше двох місяців і п"ятнадцяти днів носять імперативний характер і вийти за межі цих строків господарський суд не має права, оскільки це порушувало б принципи законності та оперативності судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що місцевим господарським судом першої інстанції ухвалою від 28.04.2015 року було продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 28.05.2015 року.

Крім того, у судовому засіданні 28.05.2015 року місцевий господарський суд оголосив перерву до 10.06.2015 року.

Разом з цим, з урахуванням продовження строку розгляду справи, вказаний строк на дату винесення рішення - 10.06.2015 року вже закінчувався.

Таким чином господарський суд, продовживши розгляд справи на 15 днів, відклавши розгляд справи та оголосивши потім перерву в судовому засіданні, використав всі можливі засоби для надання учасниками процесу додаткових доказів по справі.

Також не може вважатися обгрунтованим і твердження прокурора в апеляційній скарзі про безпідставну відмову у задоволенні клопотання прокурора про залучення департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області як третьої особи, зважаючи на таке.

Згідно зі статтею 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Проте прокурор не навів обгрунтованих доводів щодо того, яким чином рішення у даній справі, предметом позову по якій є розірвання договору суперфіцію, може вплинути на права та обов"язки Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській щодо однієї із сторін по справі, з урахуванням того, що зазначена особа не є стороною спірного договору суперфіцію.

Зазначення прокурором на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 архітектурно-будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, свідчить лише про наявність у такої інспекції контрольно-наглядових функцій щодо суб"єктів господарювання, тоді як факт розірвання або залишення в силі спірного договору суперфіцію не створить для цієї особи нових прав та обов"язків щодо однієї із сторін у справі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 10.06.2015 року у справі № 917/667/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.08.2015 року.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.