ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.15р. Справа № 904/4883/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАКОРТ", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Карпенко О.В., дов. від 01.01.15р.

від відповідача: Міняєв А.О., дов. № 22/06-15 від 22.06.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАКОРТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" про стягнення заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 45 645,61грн., пені у розмірі 10 957,63грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №36-07 від 01.07.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що договір поставки №36-07 від 01.07.2014р. є неукладеним, оскільки сторони не узгодили всі його істотні умови, зокрема, відсутні замовлення на товар, специфікації до договору. Відповідач зазначає, що товарно-транспортні накладні, подані позивачем в якості доказів поставки товару, не є видатковими накладними, що свідчать про перехід права власності на товар, як це передбачено договором. Крім того, позивач не надав доказів реалізації товару покупцем кінцевим споживачам, як це передбачено п.3.2. договору, у зв"язку з чим строк оплати не настав. Відповідач вважає, що нарахування пені є безпідставним, оскільки відсутнє зобов"язання та відсутні строки виконання зобов"язання.

У судовому засіданні оголошувались перерви згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

30.07.2015 року по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАКОРТ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СОЮЗ" (покупець) був укладений договір поставки №36-07, за умовами якого постачальник зобов"язався постачати і передавати у власність покупця товар згідно замовлень (додаток №2) та товаросупровідною документацією, на умовах цього договору, а покупець зобов'язався прийняти товар і оплатити його в строки, обумовлені даним договором.

Згідно п.1.2. договору ціна та асортимент товару вказані у Специфікації, затвердженій сторонами, яка є невід'ємною частиною договору (Додаток №1 "Специфікація Прайс-Лист").

Відповідно до п.2.1. договору товар постачається покупцю окремими партіями за його замовленням, що формується покупцем на підставі діючої Специфікації.

За п.2.8. договору зобов"язання постачальника щодо поставки вважається виконаним, якщо постачальник: поставив товари в місце поставки за цим договором, чи в місце, зазначене у замовленні, із усією супровідною документацією, яка вимагається чинним законодавством та цим договором і якщо внаслідок приймання встановлено, що товари повністю відповідають вимогам, передбаченим чинним законодавством України, умовам замовлення та цього договору; надав покупцю видаткову та податкову накладні (якщо постачальник є платником ПДВ), в яких ціни повністю співпадають з цінами у затвердженій сторонами Специфікації, а кількість і асортимент товару співпадає з фактичною кількістю товару в підписаній сторонами видатковій накладній.

Пунктом 2.9. договору передбачено, що товари приймаються за кількістю та якістю на підставі накладних та інших супровідних документів, що підтверджують якість, кількість, асортимент поставлених товарів.

Згідно п.2.17. договору повернення товару відбувається за актом повернення товару, в якому можуть зазначатись підстави для повернення товару.

Відповідно до п.3.7. договору ціна договору складається із усіх сум накладних на товар, який постачається за договором окремими партіями.

Договір укладено строком з дня підписання до 31.12.2014р. У випадку, якщо протягом 30 календарних днів з моменту закінчення строку дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається подовженим на один рік щорічно (п.7.1. договору).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.3.2. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 01.07.2014р., покупець здійснює розрахунок за товар на наступних умовах: оплата здійснюється кожні 14 календарних днів по мірі реалізації товару кінцевим споживачам. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у реквізитах договору. Покупець має право затримати оплату за товар, якщо видаткові (товарні) накладні чи податкові накладні не відповідають вимогам, передбаченим законодавством цього договору, або містять помилки, до тих пір, коли такі розбіжності у відповідних документах не буде виправлено. Покупець зобов"язаний попередити постачальника про недоліки в одержаних накладних протягом 3 робочих днів з дня їх отримання по телефону та додатково по факсу чи електронній пошті. Платіжне зобов"язання вважається виконаним покупцем після списання коштів з його банківського рахунку. У разі несвоєчасного розрахунку більше ніж на 5 банківських днів, покупець зобов"язаний сплатити на користь постачальника неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 53 925,26грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними від 10.09.2014р., від 31.10.2014р., від 01.11.2014р., від 28.11.2014р., підписані сторонами (а.с.26-83).

Відповідач повернув поставлений товар на суму 6 279,65грн. (а.с.119-142) та частково сплатив товар на суму 2 000,00грн. (а.с.116).

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 45 645,61грн. та пеню на підставі п.3.2. договору за загальний період з 29.09.2014р. по 18.05.2015р. у розмірі 10 957,63грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 45 645,61грн. та пені у розмірі 10 957,63грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів належними доказами факт реалізації товару відповідачем кінцевим споживачам, що унеможливлює встановлення строку настання зобов"язання з оплати поставленого товару та настання відповідальності для нарахування пені.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що договір поставки №36-07 від 01.07.2014р. є неукладеним, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату в розмірі 2 000,00грн. саме за даним договором.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33-34, ст.49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 04.08.2015р.

Суддя В.І. Петрова