РІШЕННЯ

"21" липня 2015 р.Справа № 921/464/15-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (бульв. Незалежності, 14, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, адреса для листування 04073, Московський проспект 9, корп.4-б, поверх 5, БЦ "Форум Парк Плаза" м. Київ)

третя особа № 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка, 12, м. Київ)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Трек ЛТД" (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 27, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001)

третя особа № 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кузь Романа Орестовича (вул. Винниченка, 11, кв. 21 м. Тернопіль)

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За участю представників сторін:

позивача - Панченко Д.В.

відповідача - Кузь Н.В.

третьої особи №1 - не з'явився

третьої особи №2 - не з'явився

суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Трек ЛТД" про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором №03-2/128 від 14 березня 2007 року на предмет іпотеки.

У відзиві та усних поясненнях представника, відповідач проти позову заперечив, посилаючись на існування судового рішення та відкритого виконавчого провадження про звернення стягнення на той самий предмет іпотеки за тим самим зобов'язанням. Крім того, відповідач вказує на відсутність у позивача дозволу на здійснення операцій в іноземній валюті.

Заперечень щодо розміру заборгованості, відповідачем не зазначено.

В наданих суду письмових поясненнях, третя особа №1 вказала на передачу усіх прав за кредитним договором позивачу, а тому ПАТ "АК Промінвестбанк" не може бути учасником спірних правовідносин.

Представник третьої особи №2, участь якого не визнавалась обов'язковою, в судове засідання жодного разу не з'явився, витребувані документи, зокрема письмові пояснення щодо предмету спору не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд справи неодноразово відкладався та в засіданні оголошувалась перерва, востаннє на 21 липня 2015 року

В порядку ст. 69 ГПК України, за заявою позивача, строк розгляду справи було продовжено.

В засіданні учасникам процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,27,81-1 ГПК України.

За клопотанням відповідача, здійснено технічну фіксацію судового засідання, для створення копії фонограми надано компакт-диск CD-R, серійний номер 120 170 LC 44779.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

14 березня 2007 року між АК ПІБ та Кузь Р.О. укладено кредитний договір №03-2/128, відповідно до умов якого банк (третя особа №1) надав позичальнику (третій особі №2) 35600 доларів США кредиту, а позичальник брав на себе зобов'язання погашати кредит згідно погодженого графіка, з остаточним терміном погашення до 13 березня 2017 року та сплачувати відсотки за користування кредитом за ставкою 12% в валюті кредиту.

Зауважень щодо відступів банком від умов кредитування відповідачем не надавалось. Від одержання кредитних коштів останній не відмовлявся.

В разі порушення виконання зобов'язання по погашенню кредиту, пунктом 3.4 договору передбачено обов'язок позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом за збільшеною відсотковою ставкою у розмірі 24 % в валюті кредиту.

У пункті 6.2 договору, сторони забезпечили своєчасне внесення передбачених договором платежів необхідністю сплатчувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є 16-тий календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановлені цим договором строк.

Пунктом 5.3.4 договору передбачено право банку відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №03-2/128, між АК "Промінвестбанк" та Кузь Наталією Вікторівною (як фізичною особою) укладено договір фінансової поруки, а з ТОВ "ВКФ "Трек" 12 березня 2007 року укладено іпотечний договір, предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 87 кв.м., що складається з: ХІХ сход.кл.пл.22 кв.м., ХХ підв. пл 15,2 кв.м., 1-31 прим.пл. 33,1кв.м., 1-32 каб. пл.11,2кв.м., 1-33 клад. пл.5,5 кв.м., що знаходиться по вул. Київській, 2, у м. Тернополі, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Трек ЛТД" (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 27, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 14055878).

17 грудня 2012 року між ПАТ АК "Промінвестбанк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до умов якого, право вимоги за кредитним договором №03-2/128 від 14 березня 2007 року та іпотечним договором від 19 березня 2007 року перейшло до ТОВ "Кредитні ініціативи" (нового кредитора - позивача у справі).

При цьому, до нового кредитора перейшли всі права первісного кредитора, включно з правом вимоги виконання усіх грошових зобов'язань, звернення стягнення на заставне майно та іншими правами (п.2.2 договору).

В листі №0314-34 від 03 лютого 2015 року новий кредитор направив Кузь Р.О. та ТОВ "ВКФ "Трек" вимогу про усунення порушень, вимагав погашення кредиту сплати відсотків та пені, а також в альтернативу запропонував добровільно передати предмет застави кредитору для подальшої реалізації.

Не виконання позичальником обов'язку по поверненню позичених коштів, проведення оплати за користування кредитом, стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про їх погашення в судовому порядку за рахунок майна іпотекодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданого позивачем розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашав свої зобов'язання.

Однак, з 23 грудня 2010 року (дати здійснення останнього платежу) до дати звернення та розгляду справи в суді, позичальник жодних платежів не здійснив.

Заборгованість позичальника перед кредитором в господарському позові визначено в розмірі 29082 доларів США, в еквіваленті 231463,64 грн.

У період з дати отримання кредитних коштів 20 березня 2007 року по 27 січня 2015 року, нарахована сума відсотків за користування кредитом становить 28766,86 доларів США

До січня 2011 року позичальником сплачено 9416,23 долари США, ще 4725,92 долари США стягнуто судовим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2011року у справі №2-3141/11. Решту відсотків в сумі (28766,86-9416,23-4725,92) 14625,71 доларів США, що в еквіваленті становить 232542,81 грн. позивач просить стягнути в судовому порядку.

У зв'язку з допущенням порушення зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків, за останні шість місяців з липня 2014 року по січень 2015 року позивачем нараховано пеню в сумі 4989,41 доларів США, що в еквіваленті становить 79329,58 грн.

В процесі розгляду справи судом з'ясовано, що через допущення позичальником порушення виконання зобов'язання, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2011року у справі №2-3141/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернопіль" задоволено та постановлено:

- стягнути солідарно з Кузь Р.О., Кузь Н.В., ТОВ "ВКФ "ТРЕК" на користь ПАТ "АК ПІБ" заборгованість за кредитним договором в розмірі 269077,24 грн., з яких: основна заборгованість за кредитом - 29082,00 дол. США, що еквівалентно 231465,64 грн., заборгованість по відсотках - 4725 доларів США, що еквівалентно 37613,60 грн.

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №03-2/128 від 14.03.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 87 кв.м., що складається з: ХІХ сход.кл.пл.22 кв.м., ХХ підв. пл 15,2 кв.м., 1-31 прим.пл. 33,1кв.м., 1-32 каб. пл.11,2кв.м., 1-33 клад. пл.5,5 кв.м., що знаходиться по вул. Київській, 2, у м. Тернополі, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Трек ЛТД" (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 27, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 14055878) шляхом продажу через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження.

Вказане рішення набрало законної сили і відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, ст.35 ГПК України є обов'язковим на всій території України та підлягає виконанню у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження" іншими нормативно-правовими актами, а обставини ним встановлені не доводяться знову.

Цим же рішенням встановлено і ряд обставин, що не потребують повторного доведення. Зокрема, виникнення в кредитора на час прийняття судового рішення у цивільній справі права на дострокове стягнення солідарно з позичальника, іпотекодавця чи поручителя усієї суми основного боргу, яка становить 29082 доларів США, а також права на стягнення заборгованості по прострочених на той час відсотках в розмірі 4725,92 доларів США.

Як вбачається з інформації про виконавче провадження, наявної в єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, за адресою в мережі Інтернет https://trade.informjust.ua/, на підставі виконавчого листа №2-3141/11, виданого Тернопільським міськрайонним судом 19 жовтня 2011 року органом ДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44781013 від 18 вересня 2014 року про солідарне стягнення з Кузь Р.О., Кузь Н.В., ТОВ "ВКФ "Трек" на користь ПАТ "ПІБ" заборгованості за кредитним договором, в частині їх стягнення саме з ТОВ "ВКФ "Трек".

Інші дії у виконавчому провадженні ВП №44781013 на виконання судового рішення Тернопільського міськрайонного суду не вчинялись.

На підставі виконавчого листа №2-3141 від 19 жовтня 2011 року було також відкрито виконавче провадження ВП №32432205, боржником в якому визначено Кузь Н.В., та у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, державним виконавцем винесено постанову від 11 грудня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (ПАТ "АК "Промінвестбанк").

Інформації про відкриття виконавчого провадження стосовно Кузь Р.О. (позичальника), сторонами, у т.ч. на неодноразові вимоги суду, не надано.

Згідно з усними поясненнями представника ТОВ "ВКФ "Трек", яким виступала Кузь Н.В., в рахунок погашення кредитного зобов'язання, ні іпотекодавець, а ні інший майновий поручитель - Кузь Н.В., жодних платежів не проводили.

Як вбачається з наданої на вимогу суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 06 липня 2015 року:

- за ТОВ ВКФ "Трек" зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 87 кв.м., що складається з: ХІХ сход.кл.пл.22 кв.м., ХХ підв. пл 15,2 кв.м., 1-31 прим.пл. 33,1кв.м., 1-32 каб. пл.11,2кв.м., 1-33 клад. пл.5,5 кв.м., що знаходиться по вул. Київській, 2, у м. Тернополі (реєстраційний номер майна 18064913),

- за номером запису 4656497 внесено відомості про передачу вказаного нерухомого майна в іпотеку АК "Промінвестбанк".

- згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 05 квітня 2011 року у справі №2-3141/11, 22 квітня 2011 року зареєстровано вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на передане в іпотеку майно.

- за записом № 3628509 від 01 грудня 2013 року, іпотекодержателем спірного нерухомого майна по вул. Київська, 2, у м. Тернополі визначено ТОВ "Кредитні ініціативи".

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Поданими доказами, незапереченими відповідачем належним чином, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписи ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В порядку ч.1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ст. 575 ЦК України, окремим видом застав є іпотека, правила якої встановлюються законом.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про іпотеку" №898-IV від 05 червня 2003 року, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Внаслідок порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, згідно з приписами ст.33 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, у т.ч. на підставі рішення суду.

Згідно з ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За ст. 24 Закону України "Про іпотеку", відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Вимогу нового кредитора погасити борг позичальник та іпотекодавець, фінансовий поручитель в добровільному порядку не виконали. Доказів на підтвердження погашення заборгованості відповідачем не представлено.

В листі від 01 лютого 2015 року "Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна" Верховний Суд України робить висновок про те, що відступлення прав за іпотечним договором можливе на стадії виконавчого провадження до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Враховуючи наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та відкрите виконавче провадження на користь Банку по відношенню саме до відповідача у справі, а також передбачене Законом України "Про виконавче провадження" та законом України "Про іпотеку" право нового кредитора на звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, за для уникнення подвійного стягнення, в задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу по кредиту в розмірі 29082 доларів США, що еквівалентно 462391,91 грн., слід відмовити.

Позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом підлягають задоволенню в частині, яка ще не стягнута з того ж відповідача за рахунок того ж заставного майна по рішенню Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2011року у цивільній справі №2-3141/11. А саме, 14625,71 доларів США, що в еквіваленті становить 232542,81 грн.

Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За змістом ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України).

Предметом неустойки відповідно до ст. 551 ЦК України, може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4. ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Поряд з цим, згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи приписи перелічених норм, беручи до уваги дату виникнення зобов'язання, вказаний позивачем період нарахування, заявлені до стягнення 79329,58 грн. пені нараховано позивачем поза межами шестимісячного строку, визначеного ст. 232 ГК України, а тому в задоволенні вимог про звернення стягнення на майно у цій частині слід відмовити.

В силу положень ч.4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребує, зокрема, використання іноземної валюти на території України як засобу платежу (пункт "г"). Отже, індивідуального ліцензування потребує саме платіж, а не операція уступки права вимоги.

Крім того, кредитний договір не містить пунктів, які б забороняли проводити розрахунки в національній валюті України, а позовна вимога викладена виключно у гривневому еквіваленті доларової заборгованості станом на 27 січня 2015 року.

Від-так, посилання ТОВ ВКФ "Трек" на відсутність у позивача права на здійснення валютних операцій є таким, що не стосується предмету спору.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України, судові витрати по справі відшкодовуються позивачу пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1,2,4-3,12,22,33,34,43,44,49,82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. В рахунок погашення заборгованості Кузь Романа Орестовича (вул. Винниченка, 11, кв. 21 м. Тернопіль, код ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (бульв. Незалежності, 14, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, адреса для листування 04073, Московський проспект 9, корп.4-б, поверх 5, БЦ "Форум Парк Плаза" м. Київ, код 35326253) по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі 14625,71 дол. США, що еквівалентно станом на 27.01.2015 р. 232542 (двісті тридцять дві тисячі п'ятсот сорок дві) грн. 81 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 87 кв.м., що складається з: ХІХ сход.кл.пл.22 кв.м., ХХ підв. пл 15,2 кв.м., 1-31 прим.пл. 33,1кв.м., 1-32 каб. пл.11,2кв.м., 1-33 клад. пл.5,5 кв.м., яке знаходиться по вул. Київській, 2, у м. Тернополі, та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Трек ЛТД" (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 27, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 14055878).

Видати наказ.

2. В задоволенні решти вимог відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Трек ЛТД" (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 27, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 14055878)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (бульв. Незалежності, 14, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, адреса для листування 04073, Московський проспект 9, корп.4-б, поверх 5, БЦ "Форум Парк Плаза" м. Київ, код 35326253) 6 153 (шість тисяч сто п'ятдесят три) грн. 66 коп. судового збору

Видати наказ.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Дата підписання: 29 липня 2015 року.

Суддя І.П. Шумський