ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р.Справа № 916/1398/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Аленіна О.Ю.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2, свідоцтво № 1378, від 29.04.2015;

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Полозенко І.І., довіреність № 01-36/46 від 30.03.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 17.06.2015

у справі №916/1398/15-г

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 147 503,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту ФОП ОСОБА_1.) про розірвання договору оренди №10/70 від 03.01.2002 (з урахуванням змін та доповнень) укладеного між сторонами по справі, виселення відповідача із нежилих приміщень першого поверху та підвалу, загальною площею 196,6 кв. м., розташованих за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 141983,68 грн. та нарахованої пені в сумі 5519,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ФОП ОСОБА_1 прийнятих на себе грошових зобов'язань за вказаним договором оренди щодо своєчасного та в повному обсязі внесення орендних платежів.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.06.2015 в задоволені позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовлено.

Рішення господарського суду Одеської області мотивоване тим, що хоча акт повернення орендованого майна сторонами не укладався, відповідно до акту обстеження від 06.11.2012р. орендоване приміщення фактично було звільнене та повернуто орендодавцю в належному технічному стані, тобто, відповідач не займав та не користувався спірним приміщенням з 06.11.2012 р.; договір оренди майна припинив свою дію з грудня 2012р., що встановлено при розгляді господарської справи між тими ж сторонами № 916/879/15-г; тому відсутні правові підстави для нарахування орендної плати чи виселення орендаря.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 17.06.2015 по справі №916/1398/15-г повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що акт обстеження від 06.11.2012, яким суд першої інстанції встановив момент припинення договору оренди, не є належним доказом відмови орендодавця від договору оренди в порядку ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В., Аленін О.Ю.) від 09.07.2015 апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.07.2015 о 10:30.

У судове засідання 28.07.2015 з'явились представники Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та ФОП ОСОБА_1

В судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_1 надав пояснення та вважає, що оскаржуване рішення винесено на підставі повного з'ясування обставин, які мають значення для справи, без порушень застосування норм матеріального та процесуального права, а вимоги, викладені в апеляційний скарзі є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.01.2002 між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, найменування якого було змінено на Департамент комунальної власності Одеської міської ради згідно з п. 4.1. рішення Одеської міської ради від 31.01.2011р. № 273-VI «Про затвердження структури виконавчих органів загальної чисельності апарату Одеської міської ради та її виконавчих органів», (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 10/70 (далі - договір оренди).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу та першого поверху, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 196,6 кв. м. з метою організації громадського харчування. Строк дії договору оренди сторонами встановлено з 03.01.2002 по 03.01.2003.

До договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002 сторонами було укладено низку додаткових угод з питань зміни розміру орендної плати, строку дії договору та зміни площі переданого в оренду об'єкта. Так, відповідно до додаткових погоджень №5 від 11.09.2006 та №6 від 12.01.2007 до договору оренди були внесені зміни в частині орендованої площі з виключенням підвалу та залишенням першого поверху, загальною площею 136 кв. м., яка в подальшому була уточнена на підставі виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 27.10.2006 технічного паспорту та складала 141,3 кв. м. Останнє додаткове погодження за № 9 було укладено сторонами 03.12.2008, яким строк дії договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002 продовжено до 03.12.2011.

У зв'язку із систематичною несплатою орендних платежів, за результатами розгляду позову заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради рішенням господарського суду Одеської області від 13.08.2012 по справі №5017/886/2012, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.11.2014, з ФОП ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по орендній платі за період з 01.08.2011 по 20.07.2012 у сумі 46 080,39 грн.

13.01.2015 позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення про відмову від договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002 у зв'язку із наявністю заборгованості по орендним платежам за період з 01.08.2012 по 31.12.2014 у сумі 130 931,66 грн. Дане повідомлення отримано відповідачем 16.02.2015.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон), глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 2 Закону орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями ст. 4, 5, 6 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що об'єктами оренди за цим Законом зокрема нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств. Орендодавцями в розумінні цього Закону є, в тому числі, органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності. Орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства. Фізична особа, яка бажає укласти договір оренди державного майна з метою використання його для підприємницької діяльності, до укладення договору зобов'язана зареєструватись як суб'єкт підприємницької діяльності.

Актом обстеження нежитлового приміщення від 06.11.2012 складеного посадовими особами орендодавця та затверджений в.о. першого заступника директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради встановлено, що строк дії договору визначений до 03.12.2011 та продовжений не був у зв'язку із заборгованістю по орендній платі на момент закінчення строку дії договору. Крім того, даним актом також було встановлено, що на момент обстеження приміщення не використовується, технічний стан об'єкта оренди задовільний.

Згідно до ст. 17 Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29 травня 2013 року N 12, зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Отже, виходячи зі змісту акту обстеження нежилого приміщення від 06.11.2012, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем орендоване ним приміщення було повернуто орендодавцю, незважаючи на відсутність складеного акту прийому-передачі, так як обстеження приміщення на предмет його технічного стану неможливо без повернення орендарем ключів та вільного доступу до приміщення, яке здійснюється Департаментом комунальної власності Одеської міської ради тільки у випадку повернення об'єкту оренди. Крім того, оскільки в акті обстеження від 06.11.2012р. не вказано про присутність при обстеженні представників орендаря, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що на час укладення зазначеного акту позивач мав в наявності ключи від приміщення, забезпечений вільний доступ до нього, тобто відбулося фактичне звільнення приміщення від майна орендаря.

Щодо доводів апеляційної скарги про те що, договір оренди є діючим відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 12.11.2014 по справі № 5017/886/2012, судова колегія не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Акт обстеження орендованого приміщення в рамках справи № 5017/886/2012 не досліджувався, а висновки щодо пролонгації договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002 на підставі ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після підписання останньої додаткової угоди №9 від 03.12.2008 із визначенням строку договору до 03.12.2011, тобто після цієї дати, базуються виключно на відсутності заперечень орендодавця. В той же час в межах даної справи суд дійшов до висновку про наявність відмови орендодавця від подальшої пролонгації договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002, тобто після 03.12.2011 та небажанні останнього продовжувати договірні відносини. Виходячи із акту обстеження станом на момент затвердження цього акту, тобто 06.11.2012р., об'єкт оренди був повернутий орендодавцю, що надає суду підстави вважати договір оренди таким, що припинив свою дію з 06.11.2012.

В матеріалах справи міститься рішення господарського суду Одеської області від 23.04.2015, прийняте за результатами розгляду справи №916/879/15-г за позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення 240270 грн., яким встановлений факт припинення дії договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002 наприкінці 2012 року.

В матеріалах справи міститься повідомлення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за №01-13/136 від 13.01.2015, яке отримано відповідачем 16.02.2015, про відмову від договору оренди нежитлового приміщення № 10/70 від 03.01.2002 з посиланням на приписи ст.782 ЦК України, якими встановлено право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, оскільки між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ФОП ОСОБА_1 припинені договірні відносини, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволені позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині розірвання договору оренди №10/70 від 03.01.2002.

Згідно ст. 27 Закону, у разі закінчення строку дії договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених в договорі.

Відповідно до п.4.7. договору оренди після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання орендар зобов'язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані.

Згідно акту обстеження від 06.11.2012, приміщення звільнено орендарем та повернуто орендодавцю в належному технічному стані, отже суд першої інстанції правомірно відмовив Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в задоволені позовних вимог в частині виселення ФОП ОСОБА_1 із нежитлових приміщень першого поверху та підвалу, загальною площею 196,6 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Згідно додаткового погодження №5 від 11.09.2006р. приміщення підвалу взагалі не входить до об'єкту оренди та відповідно площа об'єкту була зменшена до 141,6 кв.м.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 141983,68 грн. за період з 01.08.2012 по 28.02.2015, апеляційна інстанція також підтримає позицію місцевого господарського суду, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині виселення заявлені на іншу площу, ніж фактично знаходилася у користуванні відповідача на підставі додаткового погодження №5 від 11.09.2006, тому розрахунок орендних платежів є необґрунтованим.

Позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 5519,51 грн. є похідними від вимог в частині стягнення заборгованості по орендним платежам, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, рішення господарського суду Одеської області від 17.06.2015 по справі № 916/1398/15-г є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 17.06.2015 у справі № 916/1398/15-г - залишити без змін, а апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 29.07.2015.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя О.Ю. Аленін