ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 року Справа № 904/2135/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Лисенко О.М., Березкіна О.В.

секретар судового засідання: Петровська А.В.

представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", м. Новомосковськ, Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року у справі № 904/2135/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер", м. Луганськ

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки №511130028 від 27.12.2012р. у загальному розмірі 736 366 грн. 85 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року (суддя Фещенко Ю.В.) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про розстрочку виконання судового рішення у даній справі; позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер" до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про стягнення заборгованості за договором поставки №511130028 від 27.12.2012р. у загальному розмірі 736 366 грн. 85 коп. задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер" 554 044 грн. 07 коп. - основного боргу, 153 579 грн. 11 коп. - інфляційних втрат, 25 563 грн. 66 коп. - 3% річних, 14 663 грн. 74 коп. частину витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 554 044 грн. 07 коп. мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №511130028 від 27 грудня 2012 року.

Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 153 579 грн. 11 коп., визнані господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в наведеній сумі.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення 3% річних в сумі 25 563 грн. 66 коп., господарський суд виходив з невірного визначення позивачем періоду прострочення виконання зобов'язання.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідач Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" оскаржує його на предмет порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповному дослідженні обставин справи.

Апелянт посилається на те, що господарський суд неправомірно залишив без задоволення його клопотання про розстрочку виконання судового рішення у зв'язку з тяжким матеріальним становищем підприємства.

Скаржник зазначає, що просив суд розстрочити йому виконання рішення на шість місяців з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця, оскільки підприємство відповідача є збитковим, що підтверджується балансом підприємства станом на 31 березня 2015 року, де сума дебіторської заборгованості у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості та складає 4 493 072 тис. грн.

Посилаючись на складну політичну ситуацію в країні апелянт зазначає про масову відмову споживачів від замовлень, які шукають інших виробників, у зв'язку з недостатністю коштів.

Апелянт вказує, що комунальні платежі, заробітна плата і нарахування податків, інші обов'язкові платежі сплачувались підприємством не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а із власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано.

Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" наголошує на тому, що отримання кредитних коштів від кредитних установ зазраз неможливо. Збитки підприємства складають 1 174 662 тис. грн.

Таким чином, стягнення суми заборгованості в повномі обсязі, так само як і звернення стягнення на майно відповідача, призведе до зупинення діляності підприємства відповідача також невиплату заробітної плати працівникам підприємства, несплату податків та інших обоз якових платежів.

Відповідач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року скасувати, та прийняте нове, яким задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення строком на шість місяців з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця.

17 липня 2015 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер" надійшло клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника підприємства, у зв'язку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні, яке призначено на 23 липня 2015 року об 11:00 год.

22 липня 2015 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через неможливість забезпечити явку представника відповідача в судове засідання, у зв'язку зі знаходженням представника Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" в іншому судовому засіданні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер" не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, оскаржуване рішення господарського суду без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 27 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер"" (далі - постачальник, позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 511130028 (далі договір) (а.с.15-18), відповідно до умов якого на умовах, викладених в розділах договору, постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (далі -товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання товару вказані в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є невід'ємними його частинами (пункт 1.1. договору).

19 березня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору, в якій вони узгодили по тексту договору, де зустрічається назва - Відкрите акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", у зв'язку з його перереєстрацією, замінити її на -Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод".

Також сторони узгодили, що ціна товару, що постачається за договором, визначається в гривні і вказана в специфікаціях до договору. Ціна товару не включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України. Ціна товару визначається з урахуванням умов постачання (згідно ІНКОТЕРМС 2000), передбачених відповідною специфікацією до договору. Ціна товару, вказана в додатках до договору, є фіксованою та не підлягає збільшенню. Сума договору складається з сум специфікацій, що є невід'ємними частинами договору (пункти 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. договору).

У пункті 10.1. договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту фактичного підписання його уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2013, а в частині невиконаних зобов'язань за договором -до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Відповідно до умов договору, між сторонами були підписані специфікації, в яких сторонами було узгоджено, зокрема, найменування товарів, його кількість, ціна за одиницю та вартість, а саме:

- специфікація № 1 на суму 126 729 грн. 86 коп.: товар постачається на умовах "СРТ" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - 25.01.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт поставки 100 календарних днів (а.с.20-21);

- специфікація № 2 на суму 292 220 грн. 69 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.02.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт поставки 100 календарних днів (а.с.22-23);

- специфікація № 3 на суму 9 653 грн. 04 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.03.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт поставки 100 календарних днів (а.с.24);

- специфікація № 4 на суму 28 080 грн. 00 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.03.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт поставки 100 календарних днів (а.с.25);

- специфікація № 5 на суму 144 508 грн. 34 коп.: товар постачається на умовах "СРТ" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.03.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт поставки 100 календарних днів (а.с.26-27);

- специфікація № 6 на суму 90 976 грн. 56 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.04.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.28-29);

- специфікація № 7 на суму 2 342 грн. 82 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.04.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.30);

- специфікація № 8 на суму 215 780 грн. 86 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.05.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.31-32);

- специфікація № 9 на суму 93 097 грн. 37 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.06.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.33-34);

- специфікація № 10 на суму 117 217 грн. 15 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.06.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.35-36);

- специфікація № 11 на суму 42 336 грн. 00 коп.: товар постачається на умовах "СРТ" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.07.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.37);

- специфікація № 12 на суму 10 272 грн. 53 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.07.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.38);

- специфікація № 13 на суму 16 958 грн. 84 коп.: товар постачається на умовах "СРТ" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.07.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.39);

- специфікація № 14 на суму 36 897 грн. 96 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.08.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.40);

- специфікація № 15 на суму 78 190 грн. 99 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.09.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.41);

- специфікація № 16 на суму 64 929 грн. 60 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.10.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 70 календарних днів (а.с.42);

- специфікація № 17 на суму 54 199 грн. 39 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 25.10.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 63 календарних дня (а.с.43);

- специфікація № 18 на суму 54 199 грн. 39 коп.: товар постачається на умовах "EXW" (Інкотермс 2000) склад перевізника м. Дніпропетровськ, автотранспортом покупця; термін постачання - до 29.11.2013; дата переходу права власності - "дата виписки видаткової накладної"; умови оплати: 100% факт постачання 63 календарних дня (а.с.44).

Позивач на виконання умов договору в період з 20.02.2013 по 29.11.2013 поставив відповідачу товар на загальну суму 1 351 807 грн. 55 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 161 від 20.02.2013 на суму 223 801 грн. 53 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 2, а отже останній день оплати є 31.05.2013 (а.с.45);

- № 247 від 07.03.2013 на суму 9 653 грн. 04 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 3, а отже останній день оплати, з урахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, є 17.06.2013 (а.с.46);

- № 248 від 07.03.2013 на суму 28 080 грн. 00 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 4, а отже останній день оплати, з урахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, є 17.06.2013 (а.с.47);

- № 249 від 07.03.2013 на суму 68 419 грн. 21 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 2, а отже останній день оплати, з урахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, є 17.06.2013 (а.с.48);

- № 276 від 13.03.2013 на суму 59 522 грн. 11 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 5, а отже останній день оплати є 21.06.2013 (а.с.49);

- № 344 від 13.03.2013 на суму 84 986 грн. 22 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 5, а отже останній день оплати є 03.07.2013 (а.с.50);

- № 490 від 18.04.2013 на суму 93 301 грн. 37 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікаціях № 6 та № 7, а отже останній день оплати є 27.06.2013 (а.с.51);

- № 626 від 20.05.2013 на суму 199 877 грн. 92 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 8, а отже останній день оплати є 29.07.2013 (а.с.53);

- № 634 від 22.05.2013 на суму 15 866 грн. 93 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 8, а отже останній день оплати є 31.07.2013 (а.с.52);

- № 770 від 11.06.2013 на суму 93 097 грн. 37 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 9, а отже останній день оплати є 20.08.2013 (а.с.54);

- № 954 від 17.07.2013 на суму 63 244 грн. 80 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 10, а отже останній день оплати є 25.09.2013 (а.с.55);

- № 971 від 22.07.2013 на суму 42 336 грн. 00 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 11, а отже останній день оплати є 30.09.2013 (а.с.56);

- № 992 від 25.07.2013 на суму 53 972 грн. 35 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 10, а отже останній день оплати є 03.10.2013 (а.с.57);

- № 993 від 25.07.2013 на суму 16 958 грн. 84 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 13, а отже останній день оплати є 03.10.2013 (а.с.58);

- № 994 від 25.07.2013 на суму 10 272 грн. 53 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 12, а отже останній день оплати є 03.10.2013 (а.с.59);

- № 1124 від 21.08.2013 на суму 36 897 грн. 96 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 14, а отже останній день оплати є 30.10.2013 (а.с.60);

- № 1244 від 11.09.2013 на суму 78 190 грн. 99 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 15, а отже останній день оплати є 20.11.2013 (а.с.61);

- № 1357 від 03.10.2013 на суму 64 929 грн. 60 коп., проаналізувавши зміст накладної, судом визначено, що вказана поставка узгоджена сторонами в специфікації № 16, а отже останній день оплати є 12.12.2013 (а.с.62).

Товар, зазначений у вище вказаних видаткових накладних, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до оформлення видаткової накладної, вказані накладні підписані представником відповідача за довіреністю, копії довіреностей містяться в матеріалах справи (а.с.63-75).

Також до матеріалів справи не надано доказів щодо наявності претензій відповідача по кількості, якості, а також по строкам поставки, як того вимагає пункт 6.1. договору, а отже товар прийнятий покупцем.

Крім того, у зв'язку з тим, що у позовній заяві позивач посилався на те, що ним були втрачені дві видаткові накладні по поставці товару на 54 199 грн. 39 коп. кожна, ухвалою суду, зокрема, від 15.04.15 було зобов'язано СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську міжрегіонального ГУ ДФС надати відомості щодо відображення у податковому обліку з податку на додану вартість Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" по відповідним податковим накладним.

Так, від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів надійшла відповідь (лист від 07.05.2015 № 11938/10/28-01-46-03), в якому зазначено, що податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганський завод "Полімер" відображено Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" в податковому обліку у складі податкового кредиту наступним чином:

- податкову накладні № 1 від 01.11.2013 на суму 54 199 грн. 39 коп. у складі податкового кредиту по декларації за листопад 2013 року;

- податкову накладні № 141 від 29.11.2013 на суму 54 199 грн. 39 коп. у складі податкового кредиту по декларації за грудень 2013 року.

З урахуванням вказаних обставин (дат накладних та їх сум) судом встановлено наступне:

- поставка 01.11.2013 на суму 54 199 грн. 39 коп. відбулася за специфікацією № 17, а отже останній день оплати є 03.01.2014;

- поставка 29.11.2013 на суму 54 199 грн. 39 коп. відбулася за специфікацією № 18, а отже останній день оплати є 31.01.2014.

При цьому суд зауважив, що товар, узгоджений сторонами у специфікаціях з другої по вісімнадцяту, повністю збігається з товаром, що поставлений позивачем у спірний період відповідачу, а отже судом визначено, що сторонами в цій частині були дотримані умови договору.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що позивачем належними доказами в розумінні ст.ст.32-34, 43 Господарського процесуального кодексу України доведено факт здійснення між сторонами господарської операції з передачі -прийому товару, а відтак виникнення у відповідача обов'язку щодо оплати за отриманий товар.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки за цим договором проводяться покупцем шляхом перерахування горошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника в порядку і терміни, вказані в специфікаціях до договору.

Згідно вказаних специфікацій відповідач повинен був оплатити поставлений йому товар на протязі 100 -70 календарних днів від дати поставки.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач сплатив позивачу вартість поставленого йому товару лише у розмірі 797 763, 48 грн., станом на 16 лютого 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за договором поставки від 27 грудня 2012 року товар становить 554 044, 07 грн.

Доказів оплати товару у вказаній сумі відповідач не надав ані господарському суду, ані апеляційній інстанції.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, вважається правомірним висновок господарського суду, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є обгрунтованими.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми Закону позивачем заявлено про стягнення 3% річних за період прострочки з 31 травня 2013 року по 31 січня 2014 року в розмірі 28 743, 67 грн. та інфляційні втрати за період липень 2013 року -січень 2015 року в розмірі 153, 579, 11 грн.

Господарський суд за результатми перевірки розрахунку інфляційних втрат, що доданий позивачем до позову, встановив що він не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки здійснений на загальну суму боргу, без проведення окремого розрахунку по кожній зі спірних видаткових накладних, у зв'язку з чим господарський суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат.

В результаті власного перерахунку встановлено, що розмір інфляційних втрат становить більше заявлених до стягнення на 3 021, 60 грн., але оскільки позивачем не заявлено про збільшення розміру позовних вимог, господарський суд дійшов правомірного висновку, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в заявленому розмірі, тобто 153 579, 11 грн.

При здійсненні розрахунку 3% річних, позивачем не було враховано що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Судова колегія погоджується з перерахунком розміру 3% річних, який здійснено господарським судом, в результаті якого встановлено, що розмір 3% річних за прострочку виконання грошового зобов'язання за договором поставки №511130028 від 27 грудня 2012 року складає 25 563 грн. 66 коп. При цьому, господарським судом враховано період прострочки сплати основного боргу по кожній видатковій накладній.

Користуючись межами перегляду справи в апеляційному порядку, встановленими статтею 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і правомірно задоволені судом першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не погоджується з незадоволенням господарським судом його клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду строком на шість мсяців з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця.

Дійсно, 18 травня 2015 року відповідач звернувся до господарського суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду через складинй фінансовий стан підприємства, за пдсумками І квартала 2015 року Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" є збитковим підприємством, сума дебіторської заборгованості підприємства у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості та складає 4 493 072 тис. грн. (т.1, а.с.197-198).

До заяви додано баланс станом на 31 березня 2015 року, копія звіту про фінансові результати станом на 31 березня 2015 року.

За змістом ст.121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою, господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Із зазначеного вбачається, що Господарського процесуального кодексу України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що ускладнюють виконання рішення суду.

Пунктом 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року №9 (зі змінами та доовненнями) встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В зв'язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Надання розстрочки виконання судового рішення ставить сторони в нерівні умови, оскільки надає перевагу інтересам боржника і порушує інтереси стягувача на отримання заборгованості на підставі судового рішення.

Щодо твердження апелянта стосовно збитковості його діяльності слід зазначити, що згідно ст.ст.42, 44 Господарського кодексу України підприємництво -це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Обставини, які наводить відповідач в апеляційній скарзі належать, перед усім, до його комерційного ризику і не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення.

Під час вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення слід враховувати, що підприємство позивача знаходиться на території, де проводиться антитерористична операція, що свідчить про те, що це підприємство перебуває у більш складних умовах, ніж відповідач, який здійснює свою діяльність на мирній частині країни.

З наведених підстав, судова колегія цілком погоджується з висновком господарського суду щодо відмови відповідачу в задоволенні клопотання про надання розстрочки виконання судового рішення.

Також відсутні були у господарського суду підстави для продовження строку вирішення спору, оскільки спір вирішено судом на протязі строку, встановленого ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відсутність в матеріалах справи розрахунку, який є зрозумілим відповідачу не є перешкодою для вирішення спору по суті, а є лише спробою затягнути розгляд справи.

З огляду на викладене, доводи апелянта до уваги не приймаються.

Не підлягає задоволенню клопотання апелянта про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки справу призначено завчасно до розгляду -08 червня 2015 року, у апелянта був час підготуватися до судового засідання в апеляційному господарському суді, діючим законодавством не обмежено право сторони на участь конкретного представника в судовому засіданні, в разі неможливості участі представника відповідача Деркач В.А. в судовому засіданні, відповідач мав право наділити певними повноваженнями іншого представника.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року відповідає діючому законодавству, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.91, 93, 99, 103-105, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року у справі № 904/2135/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", м. Новомосковськ, Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Лисенко

Суддя О.В. Березкіна

(Дата підписання постанови в повному обсязі 27.07.15 р.)