ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р.Справа № 916/1619/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Журавльова О.О.

при секретарі судового засідання - Бендерук Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Букоємський Р.В. - за довіреністю № 14-138 від 13.05.2014 року;

від відповідача - Клочко І.В. - за довіреністю № б/н від 01.09.2014 року.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

на рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2015 року

у справі №916/1619/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області

про стягнення 64 820 грн. 98 коп.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за договором купівлі-продажу природного газу у сумі 64 820 грн. 98 коп.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.06.2015 року по справі №916/1619/15-г (суддя Шаратов Ю.А.) в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ з рішенням суду не погодилось, тому звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить Одеський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2015 року по справі № 916/1619/15-г та прийняти нове рішення, яким стягнути з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ 64 820 грн. 98 коп., в стягненні яких було відмовлено господарським судом Одеської області. Судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно розтлумачено положення договору про організацію взаєморозрахунків від 14.02.2014 року № 192/30. Крім того, на думку скаржника, судом, всупереч положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не з'ясовано всіх обставин справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з'ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/1619/15-г та пояснень представників сторін.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду є обґрунтованим та правомірним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ та Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області було укладено договір купівлі-продажу природного газу від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ зобов'язалось передати Комунальному виробничому експлуатаційному підприємству "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області у 2012 року природний газ, ввезений на митну територію України за кодом, згідно УКТ ЗЕД 2, а Комунальне виробниче експлуатаційне підприємство "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області зобов'язалося прийняти та оплатити цей природний газ на умовах договору.

Пунктом 6.1 Договору сторони домовилися, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором (пункт 7.1 Договору).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору, він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На виконання умов Договору від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ з жовтня по грудень 2012 року передало, а Комунальне виробниче експлуатаційне підприємство "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області отримало природний газ на суму 2 750 139 грн. 56 коп., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу, оформленими належним чином та підписаними уповноваженими представниками сторін (а. с. 16 - 18).

У відповідності до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувались та постачались населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, 14.02.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області, Департаментом фінансів Одеської обласної державної адміністрації, Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної держадміністрації, Фінансовим управлінням Котовської міської ради, Управлінням комунального господарства та будівництва Котовської міської ради, Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області та Публічним акціонерним товариством «Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» було укладено договір №192/30 про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 Договору про організацію взаєморозрахунків від 14.02.2014 року відповідач перераховує на рахунок Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" 9 386 737 грн. 06 коп., з урахуванням податку на додану вартість, в тому числі 2 080 750 грн. 62 коп. для погашення заборгованості за спожитий природний газ 2012 року згідно з Договором від 28.09.2012 року, лише після виконання іншими сторонами обов'язку з перерахування вказаної суми кожній наступній стороні.

На виконання умов вказаної угоди, згідно з платіжним дорученням від 01.04.2014 року № 7 відповідачем після отримання відповідних бюджетних коштів було перераховано на користь Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України», м. Київ грошові кошти в сумі 2 080 750 грн. 62 коп. в рахунок погашення заборгованості за природний газ, поставлений на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 12/1078-ТЕ-23 від 28.09.2012 року.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ зверталось до Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області про стягнення заборгованості за вищевказаним договором по справі №916/1017/14.

На момент пред'явлення позову, який розглядався у справі № 916/1017/14, на думку позивача, заборгованість за Договором від 28.09.2012 №12/1078 - ТЕ-23 становила 2 538 663,23 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 2 080 750,62 грн., пені в сумі 173 993,29 грн., штрафу в сумі 191 529,77 грн., збитків від інфляції в сумі 17 305,05 грн. та трьох відсотків річних в сумі 75 084,50 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.05.2014 року по справі №916/1017/14 (суддя - Желєзна С.П.) провадження у даній справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України», м. Київ до Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області про стягнення суми основного боргу в розмірі 2 080 750 грн. 62 коп. припинено, а позов задоволено частково. Суд стягнув з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України», м. Київ збитки від інфляції в сумі 17 305 грн. 05 коп., три відсотки річних в сумі 75 084 грн. 50 коп., пеню в сумі 1 грн., штраф в сумі 1 грн. та судовий збір в сумі 50 773 грн. 26 коп. В решті позову було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2014 року по справі №916/1017/14 рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2014 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України», м. Київ - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.08.2014 року по справі №916/1017/14 частково задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України», м. Київ. Суд скасував постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2014 року та рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2014 року в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення пені і штрафу, та направив справу у даній частині на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.10.2014 року по справі №916/1017/14 (Суддя - Д'яченко Т.Г.), залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанцією, позов в частині стягнення з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області пені в сумі 173 993 грн.29 коп. та штрафу в сумі 191 529 грн. 77 коп. було задоволено частково. Суд стягнув з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства «Нафтогаз України», м. Київ пеню у розмірі 86 996 грн. 65 коп., штраф в сумі 95 764 грн. 89 коп. та 3 655 грн. 23 коп. судового збору. В решті позовних вимог про стягнення пені та штрафу було відмовлено.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Факти наявності у відповідача заборгованості за договором від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23 та її погашення 01.04.2014 року у відповідності до умов договору №192/30 про організацію взаєморозрахунків є встановленими вищезазначеними рішеннями суду та такими, що не потребують доказування при розгляді цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що у справі №916/1017/14 судом також були задоволені позовні вимоги про стягнення інфляційних, 3% річних, штрафу та пені, нарахованих позивачем відповідачу за Договором від 28.09.2012 р. №12/1078 - ТЕ-23 за попередній період прострочки з 14.01.2013 року по 26.02.2014 року

По даній справі Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ заявлено позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання відповідачем його зобов'язань по Договору від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23 за період прострочки з 27.02.2014 року по 01.04.2014 року.

Враховуючи різні періоди нарахування сум, що, на думку позивача, підлягають стягненню з відповідача, господарський суд Одеської області дійшов правомірного висновку щодо відсутності підстав для припинення провадження у справі № 916/1619/15-г відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат за Договором від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23, нарахованих за період прострочки з 27.02.2014 року по 01.04.2014 року, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов'язання боржника до моменту його припинення згідно норм чинного законодавства України.

Для можливості застосування відповідальності за порушення грошового зобов'язання по відношенню до відповідача, необхідно, щоб оплата позивачу коштів за спожитий природний газ була здійснена відповідачем поза межами порядку, встановленого договором про організацію взаєморозрахунків. Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах зазначена у постанові Верховного Суду України від 09.10.2014 р. у справі №5011-35/1533-2012-19/522-2012, яка, в силу приписів ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковою для всіх судів України. За своєю правовою природою 3% річних є платою боржника за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання ним грошового зобов'язання перед кредитором.

В даному випадку, підписавши багатосторонній Договір від 14.02.2014 року №192/30 про організацію взаєморозрахунків, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ та Комунальне виробничо експлуатаційне підприємство "Котовськтеплокомуненерго", м. Котовськ Одеської області змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23, тому нарахування сум 3% річних за період з 27.02.2014 року по 01.04.2014 року, тобто в період часу після укладення Договору про організацію взаєморозрахунків від 14.02.2014 року, є неправомірним, оскільки оплата була здійснена в межах порядку і строків, встановлених вказаним договором про організацію взаєморозрахунків.

Інфляційні нарахування - це збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов'язання з причини девальвації грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, який розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; сума, що внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. До того ж в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання може мати місце як збільшення суми основного боргу (інфляція), так і зменшення суми основного боргу (дефляція) і для застосування до боржника судом цього виду виключної відповідальності, встановленої законом в зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання, необхідні умови існування у боржника простроченого грошового зобов'язання протягом місяця.

З огляду на те, що прострочення сплати суми основного боргу за Договором від 28.09.2012 року №12/1078 - ТЕ-23, відбулося з 01.02.2014 року по 13.02.2014 року, тобто в період менший, ніж місяць, господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що нарахування інфляційних в даному випадку не відповідає нормам чинного законодавства України. До того ж, як вбачається з розрахунку інфляційних, доданих до позовної заяви, позивач безпідставно нараховує інфляційні не на суму боргу, що виникла станом на початок такого нарахування, а на суму боргу з врахуванням індексу інфляції. Тому розрахунок інфляційних є невірним також і з цих підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення. Зокрема, посилання скаржника на нібито невірне тлумачення судом договору відхилене, оскільки таку правову оцінку правовідносинам за аналогічним договором надав Верховний Суд, висновки якого є обов»язковими для всіх судів при застосуванні норм матеріального права України у подібних правовідносинах.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2015року у справі № 916/1619/15-г ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ на рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2015 року у справі № 916/1619/15-г залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2015 року у справі № 916/1619/15-г - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

О.О. Журавльов