РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа № 903/133/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Луцького національного технічного університету на рішення господарського суду Волинської області від 03.03.15р. у справі №903/133/15 (суддя Філатова С.Т.)

за позовом приватного підприємства "Житлобуд-1" (м. Луцьк)

до Луцького національного технічного університету (м. Луцьк)

про стягнення 1 257 962, 40 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Рабан М.Т., представник за довіреністю від 23.02.2015;

відповідача - Григор`єв В.В., представник за довіреність № 574-03-34 від 12.05.2015 р.

Судом роз'яснено представникам права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Житлобуд-1" звернулося до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з відповідача 1 257 962, 40 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи на підставі договору будівельного підряду №19/08-244-гв від 30.05.2008р.

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.03.2015 р. позов задоволено.

Стягнуто з Луцького національного технічного університету на користь приватного підприємства "Житлобуд-1" 1 257 962, 40 грн. боргу, 25 159, 25 грн. витрат по сплаті судового збору.

Суд першої інстанції, встановивши на підставі наданих позивачем доказів факт виконання підрядних робіт та їх прийняття відповідачем, врахувавши неналежне виконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати вартості виконаних робіт у строки, встановлені договором, а також, зваживши на те, що відповідач належних доказів погашення суми боргу не надав, виходячи з положень законодавства та договору, визнав обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Луцький національний технічний університет звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу без його участі, чим позбавив його можливості надати суду докази, якими обґрунтовуються його заперечення.

Скаржник зазначає, що будівельні роботи по реконструкції корпусу мали виконуватись за рахунок коштів державного бюджету, сторони погодили п. 8.2. договору те, що для початку робіт замовник перераховує підряднику аванс у розмірі до 10% від вартості матеріальних ресурсів, визначених у договірній ціні. Цим самим сторони надали договору фактично сили договору про наміри, згідно якого зобов'язання (в тому числі і початок робіт) починаються, коли будуть виділені кошти державного бюджету та перераховано ПП "Житлобуд-1" аванс. Проте, відповідач дозвіл на початок будівельних робіт відповідно до договору не надавав, підстав для початку робіт у позивача не було, причини початку робіт по реконструкції учбово- лабораторного корпусу відповідачу невідомі. Листів від позивача з повідомленням про початок робіт згідно договору на адресу відповідача не надходило.

Скаржник вказує, що договір не зареєстрований у Головному управлінні державної казначейської служби у Волинській області, тобто, у відповідача бюджетні зобов'язання не виникли і бюджетна заборгованість не утворилась. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства, а згідно пункту 8.1. договору фінансування здійснюється за кошти державного бюджету.

Апелянт вказує, що про акти виконаних робіт йому стало відомо лише коли на його адресу надійшла позовна заява. Звертає увагу суду на те, що 25.02.2012 року ПП "Житлобуд-1" звернувся з листом №24/02 до відповідача, в якому вказував, що виконав роботи по об'єкту "Реконструкція кафе "Меридіан" під учбово-лабораторний корпус і станом на лютий 2012 року заборгованість становить 1 128 738 гривень. Вказаним листом підтверджується, що будівельні роботи по договору будівельного підряду проведені позивачем до лютого місяця 2012 року, а акти виконаних робіт датовані березнем - липнем 2012 року, тому скаржник ставить під сумнів дійсність актів приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2012 року, №2 за квітень 2012 року, №3 за травень 2012 року, №4 за червень 2012 року та №5 за липень 2012 року, а також те чи виконувались будівельні роботи в березні - липні 2012 року взагалі, та за які будівельні роботи відповідач, на думку позивача має заборгованість.

Скаржник також посилається на те, що акти виконаних будівельних робіт підписані проректором з АГР Баховським М.В., без наданих ректором на це повноважень, та скріплені печаткою адміністративно-господарської частини, а не гербовою печаткою університету.

Крім того, на актах виконаних будівельних робіт відсутній підпис та печатка інспектора технічного нагляду, який би мав здійснювати технічний нагляд за кількістю і якістю проведених будівельних робіт по договору. Такі відмітки інспектора свідчили б про дійсність виконання вказаного у актах об'єму робіт на відповідність нормам ДБН України та проекту.

Скаржник зазначає, що додаткова угода №1 від 21.04.2011 року є недійсною, оскільки підписана посадовою особою, яка не має права підпису на договорах та додаткових угодах, не зареєстрована і не поставлена на облік в казначействі, укладена у 2013 році, тобто підписана "заднім числом", оскільки скріплена печаткою 2013 року, не зареєстрована в юридичному відділі університету з присвоєнням відповідного номеру, і не погоджена з керівниками структурних підрозділів відповідно до розпорядження ректора університету.

Приватним підприємством "Житлобуд-1" поданий до суду відзив на апеляційну скаргу в якому позивач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає її безпідставною та необґрунтованою, тому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 08.06.2015р. скаржник додатково вказує, що при укладені договору будівельного підряду сторонами не було погоджено кошторис. Додатки №1 та №2 до договору, якими мала бути встановлена ціна договору не підписані сторонами, тому договір підряду є неукладеним, оскільки істотна умова договору у вигляді ціни не погоджена сторонами. Відповідач не надавав будівельний майданчик та проектно-кошторисну документацію, як того вимагає п. 10.2.1. договору будівельного підряду, що підтверджує не проведення робіт в березні - липні 2012р.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 24 квітня 2015 року скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання у складі колегії суддів: головуючий суддя Тимошенко О.М., судді Демидюк О.О., Огороднік К.М.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.15р. у зв'язку із відрядженням судді Демидюк О.О., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М..

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р., 09.06.2015р. та 23.06.2015 року розгляд справи відкладався.

Розпорядженням керівника апарату суду № 01-07/96 від 06.07.2015 року призначений повторний автоматичний розподіл справи, у зв'язку із перебуванням у відпустці головуючого судді ( судді -доповідача) у справі - Тимошенко О.М. та визначена судова колегія у складі: головуючий суддя - Олексюк Г.Є., судді - Коломис В.В., Огороднік К.М..

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.07.15р. у зв'язку із перебуванням у відпустці суддів Коломис В.В., Огородніка К.М., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Сініцина Л.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07 липня 2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Сініцина Л.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 року заяву головуючого судді Олексюк Г.Є. про самовідвід у справі № 903/133/15 задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2015р. року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 1903/133/15, за результатами якого визначено колегію у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., судді Гудак А.В., Сініцина Л.М.

Розпорядженням голови суду від 13.07.2015р. у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Гудак А.В. внесено зміни до складу колегії суддів та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Сініцина Л.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Сініцина Л.М.

Відповідачем в судовому засіданні 23.06.2015р. подано клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, для встановлення фактичного виконання позивачем будівельних робіт по договору підряду № 19/08-244-гв від 30.05.2008 р.

Колегія суддів розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи вважає, що в його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 41 Господарського процесуального кодексу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, які підтверджені представленими до матеріалів справи доказами, що підлягають оцінці судом в порядку, передбаченому нормами процесуального кодексу (ст. 43 ГПК України). Питання, щодо з'ясування яких відповідачем заявляється про необхідність призначення у справі судової експертизи, можуть бути з'ясовані згідно матеріалів справи.

Таким чином, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, для вирішення спору по суті відсутня потреба у спеціальних знаннях.

Відповідачем подано клопотання, в якому він просить зупинити провадження у справі на підставі ч.1 ст.79 ГПК України до вирішення справи №903/399/15 за позовом Луцького національного технічного університету до ПП "Житлобуд-1" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 21.04.2011р. до договору будівельного підряду №19/08-244-гв від 30.05.2008р.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Отже, підставою зупинення провадження у справі є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи та не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Однак, заявник не вказав, які саме обставини, встановлені при розгляді справи №903/399/15 за позовом Луцького національного технічного університету до ПП "Житлобуд-1" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 21.04.2011р. до договору будівельного підряду №19/08-244-гв від 30.05.2008р. мають преюдиціальне значення для даної справи. Відповідач не обґрунтував у клопотанні неможливості розгляду даної справи, тобто, не навів обставин, які не могли б бути самостійно встановлені судом у межах вирішення спору про стягнення заборгованості. Визнання недійсною додаткової угоди №1 від 21.04.11р. до договору будівельного підряду №19/08-244-гв від 30.05.2008р., якою змінено термін закінчення робіт до 30.12.2015р., не можу бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за належним чином виконанні будівельні роботи. Крім того, розділом ХІІІ Господарського процесуального кодексу України передбачена спеціальна процедура для перегляду судового рішення з причин, не пов'язаних з повним, всебічним та об'єктивним встановленням обставин справи під час її первісного розгляду.

Отже, враховуючи викладене, в задоволенні даного клопотання слід відмовити, оскільки зупинення провадження у справі на підставі ч.1 ст.79 ГПК України є правом, а не обов'язком суду.

В судових засіданнях представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримує, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу задоволити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечує, вважає її безпідставною та необґрунтованою, тому просить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників сторін, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було розміщено оголошення про заплановану закупівлю №19925, предметом закупівлі є загально-будівельні роботи по реконструкції учбово-лабораторного корпусу (а.с.230 т. 1)

За результатами розгляду конкурсних пропозицій учасників торгів, відповідача було визнано переможцем торгів та акцептовано його пропозицію, про що на адресу позивача надійшло повідомлення про акцепт тендерної пропозиції (а.с.231 т.1). У повідомленні також зазначено, що договір на закупівлю загально будівельних робіт по реконструкції учбово-лабораторного корпусу буде укладено з ПП "Житлобуд-1".

30.05.2008р. між приватним підприємством "Житлобуд-1" (підрядник, позивач) та Луцьким національним технічним університетом (замовник, відповідач) укладено договір будівельного підряду від 30.05.2008р. №19/08-244-гв (а.с. 12-18).

Згідно п. 1.1. договору замовник доручив, а підрядник зобов'язався на свій ризик виконати та здати йому закінчені загально-будівельні роботи по реконструкції учбово-лабораторного корпусу ЛНТУ відповідно до погодженого кошторису, а замовник - надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну та дозвільну документацію, прийняти від підрядника роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.2 договору під роботами, вказаними в п.1.1 договору, мається на увазі загально-будівельні роботи по реконструкції кафе "Меридіан" під учбово-лабораторний корпус ЛНТУ у м. Луцьку по вул. Даньшина, 10.

Ціна договору становить 3831582 грн., в т.ч. ПДВ 20% та визначається у договірній ціні, яка є невід'ємною частиною договору (додаток №2) і може бути змінена лише за згодою сторін у випадках визначених цим договором (п. 2.1. договору).

Згідно п. 4.1. договору підрядник зобов'язаний виконати та передати замовнику роботи за актом прийому-передачі робіт до 30.05.2011р.

Відповідно до п. 8.1. договору фінансування робіт здійснюється за кошти державного бюджету.

На протязі 10 банківських днів з дати підписання договору замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 10% від вартості матеріальних ресурсів визначених у договірній ціні, для організації початку виконаних робіт (п. 8.2. договору).

Передача робіт підрядником і їх прийом замовником оформлюється актом приймання-передачі. (п.9.4 договору).

Згідно п. 10.2.2 договору замовник зобов'язався прийняти та оплатити в установленому порядку виконані підрядником роботи.

Договором визначено, що оплата виконаних робіт за договором проводиться у безготівковій формі. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт, їх вартість (п.п.11.1, 11.2 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Згідно додаткової угоди №1 від 21.04.2011р. до договору будівельного підряду №19/08-244-гв від 30.05.2008р. було змінено термін закінчення робіт до 30.12.2015р. (а.с. 31).

Відповідно до погодженої сторонами договірної ціни, локального кошторису №2-1-1, підсумкової відомості ресурсів, загальновиробничих витрат на будову по реконструкції учбово-лабораторного корпусу ЛНТУ по вул. Даньшина, 10 у м. Луцьку від 30.05.2008р. договірна ціна робіт становить 3831582,00 грн. (а.с.19-30).

Українською державною інвестиційною експертизою наданий позитивний висновок комплексної державної експертизи по робочому проекту Реконструкція кафе "Меридіан" під учбово-лабораторний корпус ЛДТУ (вих. №1801/7-08 від 02.12.2008р.), згідно якого робочий проект рекомендується до затвердження в його проектних показниках (а.с. 232 т. 1).

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинської області видано Луцькому національному технічному університету дозвіл на виконання робіт № 2538 від 31.12.08р. (а.с. 232 т.1).

На виконання умов договору, позивач виконав роботи на загальну суму 1257962,40 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2012р., №2 за квітень 2012р., №3 за травень 2012р., №4 за червень 2012р., №5 за липень 2012р., підписаними представником замовника - Баховським М.В. та скріпленими печаткою адміністративно-господарської частини університету (а.с.32-47) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за березень-липень 2012р. (а.с.48-52) підписаними представником замовника - Баховським М.В. та скріпленими гербовою печаткою університету.

Відповідач взяті на себе зобов'язання в частині оплати за виконані підрядні роботи не виконав, вартість останніх не оплатив.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 257 962, 40 грн. за виконані підрядні роботи.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення заборгованості, що виникла у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору будівельного підряду №19/08-244-гв від 30.05.2008р.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склались правовідносини з підряду, які врегульовані нормами Глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 статті 837 Цивільного кодекс України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ч. 1 ст. 9 цього ж Закону ).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У даному випадку первинними документами, що підтверджують виконання робіт за договором є акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) , оскільки містять відомості про відповідні господарські операції та підтверджують факт їх здійснення.

Відповідачем не надано суду доказів визнання вказаних актів недійсними, як це передбачено ч. 4 ст. 882 ЦК України.

Оцінюючи надані позивачем акти приймання виконаних будівельних робіт, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про належність таких доказів у підтвердження виконання робіт з огляду на їх відповідність наведеним вимогам Закону, в тому числі з огляду на наявність на них відтисків печатки відповідача, що і є в розумінні ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" іншими даними, що дають змогу ідентифікувати відповідача, як юридичну особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, судом зазначається, що печатка адміністративно-господарської частини також як і гербова печатка є печатками університету, які зареєстровані в журналі реєстрації печаток і штампів університету. Поряд з тим, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначених печаток, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами.

Судом не приймаються доводи скаржника про те, що акти виконаних робіт були скріплені печаткою, кліше якої містить слова "Міністерство освіти і науки України", тоді як мали бути слова "Міністерство освіти і науки, молоді і спорту України", оскільки оформлення актів сторонами у пізніший час не спростовує факт виконання будівельних робіт. Судом також приймається до уваги, що довідки про вартість виконаних будівельних робіт за березень-липень 2012р. підписані проректором з АГР Баховським М.В. та скріплені гербовою печаткою університету, яка почала діяти з 29.03.2013р., що підтверджується журналом реєстрації печаток і штампів Луцького національного технічного університету.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем і відповідачем існували господарські відносини, що підтверджується договорами будівельного підряду №07/09/503-пр від 28.07.2009р., №01/10 від 01.10.2010р. довідкою форми № КБ 3 за вересень 2007р., довідкою форми № КБ 3 за квітень 2008р., довідкою форми № КБ 3 за липень 2008р. (а.с. 234-236). Однак, документи, що підтверджують виконання умов даних договорів також скріплені печаткою адміністративно-господарської частини університету та підписані проректором з АГР Баховським М.В. По вказаним довідках кошти були перераховані позивачу в повному обсязі, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками, при цьому, питання недійсності документів відповідачем не ставилось.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, факт виконання позивачем будівельних робіт як і сам факт заборгованості перед ПП "Житлобуд-1", відповідач визнав у своїх листах - зверненнях до Прем'єр-міністрів України та голови Волинської обласної державної адміністрації (а.с. 248-250 т. 1). В них йдеться про те, що приватне підприємство "Жилобуд-1" виграло тендер і погодилось без попередньої оплати розпочати реконструкцію учбово-лабораторного корпусу ЛНТУ, заборгованість за виконані роботи становить 1,5 млн. грн.

Судом не приймається як доказ, в розумінні ст. 36 ГПК України, відсутності повноважень у проректора з АГР на підписання договорів, наданий відповідачем наказ про розподіл функціональних обов`язків між ректором і проректором №347-04-29 від 30.09.2009р., оскільки позивач висловив підозру щодо внесення до п.п. 2,3 наказу виправлень після виникнення спору, що візуально прослідковується. Для з`ясування даних обставин та надання оцінки даному доказу судом ухвалами суду від 09.06.2015р., 23.06.2015р. та 14.07.2015р., зобов'язано відповідача надати оригінал наказу в судове засідання. Відповідач вимог суду не виконав, представник відповідача в судовому засіданні повідомив суд, що у зв`язку із зміною керівництва Луцького національного технічного університету оригінал наказу найдений не був, а тому надати його суду для огляду немає можливості.

Судом також береться до уваги, що Державною фінансовою інспекцією у Волинській області було проведено зустрічну перевірку з метою документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків, що здійснювались ПП "Житлобуд-1" з Луцьким національним технічним університетом за період з 01.01.2012р. по 01.01.2015р. за результатами якої складено дові дку № 030-24/ від 19.03.15р. та акт контрольних обмірів від 07.04.2015р., якими підтверджено факт виконаних робіт, вартість використаних матеріалів підрядника та розмір непогашеної заборгованості відповідачем.

Отже, враховуючи викладене, встановивши факт виконання підрядних робіт та їх прийняття відповідачем, врахувавши неналежне виконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати вартості виконаних робіт, а також, зваживши на те, що відповідач належних доказів погашення суми боргу не надав, виходячи з положень законодавства та договору, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у розмірі 1 257 962, 40 грн.

Доводи апелянта, щодо того, що договір будівельного підряду від 30.05.2008р. №19/08-244-гв не був взятий на облік в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області, бюджетне зобов'язання і відповідно оплата робіт по ньому не здійснювалась, що підтверджується листом Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області від 13.03.2015р. №09-07/280-1902 (а.с. 213 т.1), і це є підставою для відмови в позові, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Відповідно до частини 4 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та Законом України "Про Державний бюджет України" (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Норми Бюджетного кодексу України не визнають бюджетними зобов'язаннями будь-які зобов'язання, взяті юридичними особами за кошти державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень встановлених Бюджетним кодексом та Законом України "Про державний бюджет України", і, відповідно, витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Згідно ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Отже, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, тому відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання за договором, яке не припинилось відповідно до приписів гл. 50 ЦК України.

Твердження відповідача про те, що у позивача були відсутні підстави для початку будівельних робіт по реконструкції учбово-лабораторного корпусу судом не приймаються, оскільки позивачем був оформлений дозвіл на виконання будівельних робіт №2538 від 31.12.08р. (а.с. 232 т.1), який був виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області безпосередньо відповідачу, як замовнику будівництва.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Луцького національного технічного університету на рішення господарського суду Волинської області від 03.03.15р. у справі №903/133/15 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Сініцина Л.М.