ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р. Справа № 920/2160/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників:

позивача - Огорілка Ю.М. за довіреністю від 10.02.2015 р. №12-32;

відповідача - Ромась І.М. за довіреністю від 01.12.2014 р.№23.01-27/39,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції, м. Суми (вх. №838С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. у справі № 920/2160/13

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Суми

до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми

про спонукання укласти договір оренди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. у справі №920/2160/13 (суддя Зайцева І.В.) в позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не передбачена обов'язковість укладання договорів оренди з будь-якою категорією орендарів, а передбачена лише спрощеність процедури укладення договорів оренди (без проведення конкурсу) для пільгових категорій орендарів, визначених в т. ч. Законом України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", у даному випадку - без проведення конкурсу.

Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції не погодилось з зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. у справі №920/2160/13 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю; стягнути судові витрати з відповідача.

Апеляційну скаргу, з урахуванням додаткових письмових пояснень у справі (вх. №11142 від 27.07.2015 р.), заявник обґрунтовує тим, що норма частини 1 статті 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не пов'язує право орендаря на звернення з ініціативою щодо оренди комунального майна з моментом оприлюднення органом місцевого самоврядування інформації про вільні площі. При цьому вказує на те, що, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про укладання договору (лист Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 16.04.2013р. №09.01-16/999), відповідач не визначав як підставу відмови відсутність такого оприлюднення, зазначений юридичний факт не визначено і законодавством як підставу для відмови в укладанні договору.

Також скаржник зазначає, що Закон України "Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" не визначає обов'язок здійснення у орендованому приміщенні виключно розповсюдження періодичних друкованих видань, як помилково вважає місцевий господарський суд. Більше того, зважаючи, що у статті 6 цього Закону наводиться спеціальний суб'єкт - державне підприємство зв'язку, законодавець вже визначає, що здійснюватиметься як мінімум два види діяльності: надання послуг поштового зв'язку та розповсюдження періодичних видань.

Також скаржник вказує на те, що окрім доказів, що доводять кількісні показники розповсюдження державних і комунальних періодичних друкованих видань, а також періодичних видань, заснованих об'єднанням громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами у вигляді довідки, позивачем разом із поясненнями від 07.11.2014 р. № 13-11-497 додавалися копії договорів зі строком дії до 31.12.2015 р. про розповсюдження вищевказаних видань, яким місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки.

Окрім цього, заявник скарги стверджує, що вимога про спонукання до укладення договору відповідає приписам ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, якою передбачено такий спосіб захисту прав та законних інтересів як установлення господарських правовідносин.

При цьому зазначена позовна вимога заснована на прямій вказівці ч. 4 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" про обов'язковість укладення договору з бюджетними установами, які подали заяву про оренду без проведення конкурсу, враховуючи, що УДППЗ "Укрпошта" прирівнюється до бюджетних установ у питаннях порядку та розміру річної орендної плати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено до розгляду на 10.03.2015 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 02.04.2015 р.

В судовому засіданні 02.04.2014 р. представник позивача надав клопотання про продовження строку розгляду справи в порядку ст. 69 ГПК України у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів у справі, яке було задоволено, розгляд справи відкладено на 09.04.2015 р.

09.04.2015 р. позивач надіслав заяву про зупинення провадження у справі (вх. №5830 від 09.04.2015.), в якій просив зупинити провадження у даній справі до вирішення у Верховному Суді України справи №920/48/14 за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Суми до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради , м. Суми про спонукання укласти договір оренди.

Заява мотивована тим, що правові висновки Верховного Суду України у справі №920/48/14 будуть обов'язковим до використання у аналогічних справах про спонукання до укладення договорів оренди комунального майна, оскільки Верховний Суду України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції України, який забезпечує єдність судової практики у порядок та спосіб, визначені процесуальним законом.

Ухвалою суду від 09.04.2015 р. провадження у справі №920/2160/13 було зупинено до розгляду Верховним Судом України справи №920/48/14 за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" до Управління майном комунальної власності Сумської міської ради про спонукання укласти договір оренди нежитлового приміщення.

У зв'язку з відрядженням судді Бородіної Л.І. розпорядженням секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

Згідно з пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 р. №6 в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи, з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді, слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

15.06.2015 р. позивач надав до Харківського апеляційного господарського суду клопотання про поновлення провадження у справі №920/2160/13 на тій підставі, що Верховним Судом України розглянуто заяву Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Суми про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі №920/48/14, якою визнано обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову про спонукання Управління майна комунальної власності Сумської міської ради укласти з Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта", м. Суми договір оренди частини нежитлового приміщення в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Постановою Верховного Суду України від 29.04.2015 р. вказану заяву задоволено, постанову Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі №920/48/14 скасовано як таку, що прийнята внаслідок неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 р. провадження у справі № 920/2160/13 поновлено та призначено розгляд справи на 14.07.2015 р.

В судовому засіданні 14.07.2015 р. оголошено перерву до 27.07.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні 27.07.2015 р. підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, а також надав письмові пояснення щодо обраного способу захисту права (вх. №11142 від 27.07.2015 р.).

Також, 27.07.2015 р. відповідач через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду подав додаткові письмові пояснення у справі (вх.№11138 від 27.07.2015 р.).

Відповідач у письмових поясненнях (вх. №10599 від 14.07.2015 р.) та додаткових письмових поясненнях (вх. №11138 від 27.07.2015 р.), а також представник відповідача в судових засіданнях 14.07.2015 р. та 27.07.2015 р. не погодився з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на те, що 29.10.2014 р. Сумська міська рада прийняла рішення № 3664-МР "Про передачу в користування комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради майна територіальної громади м. Суми", яким вирішила передати спірне приміщення в користування КП "Міськводоканал".

30.10.2014 р. УДППЗ "Укрпошта" повернуло спірне приміщення Управлінню, в той же день було укладено договір користування № УМКВк-0757 за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 24, площею 259,9 кв. м, з КП "Міськводоканал" та підписано акт приймання-передачі.

З урахуванням вищезазначених обставин, спірне приміщення не включалося до переліку вільних, який оприлюднювався з метою передачі їх в оренду, як того вимагає стаття 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім того, представник відповідача зауважує, що згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу України, яка встановлює межі здійснення цивільних прав, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Разом з цим, частиною 3 статті статтею 16 ЦК України встановлено, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, при цьому позивач в даному випадку своїми діями порушує право іншої особи- відповідача здійснювати свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Також відповідач зазначає, що Законом України "Про оренду державного та комунального майна" не встановлено обов'язку орендодавця комунального майна надати таке майно в оренду бюджетній установі, а лише визначена спрощеність процедури укладення для певної категорії орендарів; у Законі України "Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" не міститься прямої вказівки щодо обов'язковості укладення договору оренди комунального майна для певних категорій суб'єктів господарювання. А тому, за висновком відповідача, з урахуванням вимог статті 627 Цивільного кодексу України, статті 20, частин З, 6 статті 179, статті 187 Господарського кодексу України, вимога про спонукання укласти спірний договір не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та письмових поясненнях доводи позивача та відповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Листом № 13-11-128 від 08.04.2013 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою стосовно передання в оренду підприємству частини нежитлового приміщення, розташованого на 1 поверсі, за адресою м. Суми, вул. Харківська, 24 площею 259,9 кв. м. шляхом укладання договору. До листа були додані документи, передбачені ч. 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", та підписаний проект договору оренди.

Листом Управління майна комунальної власності Сумської міської ради № 09.01-16/999 від 16.04.2013 р. позивачу відмовлено в надані нежитлових приміщень в оренду. Підставами для відмови були, зокрема: необхідність проведення зонування об'єкта, що пропонувалося передати позивачеві в оренду; недобросовісність заявника (позивача), яка полягає в несплаті орендної плати та використанні об'єкта оренди не за цільовим призначенням; неефективність використання об'єкту оренди для територіальної громади м. Суми. Також підставою відмови відповідачем вказано неможливість застосування до позивача ст. 6 Закону України "Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Листом №13-11-166 від 28.05.2013 р. позивачем надано додаткову аргументацію та вказано на необґрунтованість відмови відповідача у переданні в оренду приміщення.

Листом № 09.01.-16/1647 від 21.06.2013 р. відповідач повідомив, що в попередньому листі вказано на обставини, через які заява не може бути розглянута у встановленому законодавством порядку. Крім того, відповідач повідомив про неможливість повторного розгляду заяви, за якою вже прийнято рішення.

Відповідач повідомив, що порядок подання заяв потенційними орендарями, їх розгляд орендодавцем та порядок укладання договору оренди комунального майна визначений рішенням Сумської міської ради від 26.10.2011 р. №896-МР "Про затвердження Порядку передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Суми".

У грудні 2013 р. Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, в якому просило спонукати відповідача укласти з ним договір оренди частини нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі за адресою: місто Суми. вул. Харківська, 24, площею 259,9 кв.м. з орендною платою 1 грн. в редакції проекту договору, долученого до позовної заяви.

В обґрунтування позову заявник посилався на те, що відповідачем було неправомірно відмовлено йому в укладенні договору оренди спірного приміщення, оскільки в силу частини 4 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 3 статті 179, частин 3, 4 статті 181 Господарського кодексу України позивач при надходженні заяви відповідача, який є бюджетною установою, мав укласти з ним договір без проведення конкурсу та без попереднього розміщення оголошення про намір передати майно в оренду.

Разом з цим, позивач зазначав, що на нього розповсюджуються положення статті 6 Закону України "Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", згідно з якою позивач як орендар має право на оренду спірного приміщення в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій, тобто, в розмірі 1 грн. на рік.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.02.2014 р. у справі № 920/2160/13 позов задоволено, зобов'язано Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Горького, 21; код 33525906) укласти з Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" (40003, м. Суми, вул. Привокзальна, 5; код 22981300) договір оренди частини нежитлового приміщення, розташовано на першому поверсі за адресою: м. Суми, вул. Харківська. 24, площею 259,9 кв. м. з орендною платою 1 гривня в рік та стягнуто з Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Горького, 21; код 33525906) на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (40003, м. Суми, вул. Привокзальна, 5; код 22981300) 1147,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.06.2014 р. у справі №920/2160/13 рішення господарського суду Сумської області від 10.02.2014 р. у справі №920/2160/13 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.08.2014 р. у справі № 920/2160/13 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.06.2014 р. та рішення господарського суду Сумської області від 10.02.2014 р. у справі № 920/2160/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

17.11.2014 р. місцевим господарським судом було прийнято оскаржуване рішення.

Господарський суд Сумської області, відмовляючи в позові Українському державному підприємству поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта", виходив з того, що приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 24, площею 259,9 кв. м. позивач орендував на підставі договору оренди комунального майна № ФМ-206 від 09.11.1998 р., проте, 10.01.2012 р. термін дії договору скінчився.

У 2012 р. судовими актами у справі № 5021/1165/12 УДППЗ "Укрпошта" виселено з зазначеного приміщення. З урахуванням цих обставин, спірне приміщення не включалося до переліку вільних, який оприлюднювався з метою передачі їх в оренду, як того вимагає ст. 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

При цьому, місцевим господарським судом зазначено, що УДППЗ "Укрпошта" у відповідності до ч. 3 ст. 17 вищевказаного закону не має переважного права на укладення договору оренди на спірне приміщення на новий термін в зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків за попереднім договором.

Крім того, господарським судом першої інстанції наголошено, що норми Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" поширюються, зокрема, на підприємства зв'язку, тією мірою, наскільки вони забезпечують діяльність цих засобів масової інформації (ч. 2 ст. 2 Закону).

Проте, зі змісту Статуту УДППЗ "Укрпошта", затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 09.04.2010 р. №176, вбачається, що розповсюдження періодичних друкованих видань по передоплаті або продаж їх у роздріб є не основним, а лише одним із видів діяльності позивача.

Також, за висновком господарського суду першої інстанції, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами обставин, які б надавали змогу зробити висновок про те, що він має намір використовувати спірне нежитлове приміщення лише для розповсюдження періодичних видань, заснованих державними і комунальними редакціями, об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на які посилається позивач, не передбачена обов'язковість укладення договорів оренди з будь-якою категорією орендарів, а передбачена лише спрощеність процедури укладення договорів оренди.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Надаючи нправову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є органи місцевого самоврядування щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності. Порядком передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Суми, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 26.10.2011 р. №896-МР, визначено, що орендодавцем комунального майна є уповноважений орган Сумської міської ради - Управління майна комунальної власності Сумської міської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" від 23.09.1997 р. державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Відповідно до п.2.2.3 Статуту УДППЗ "Укрпошта" предметом діяльності позивача є розповсюдження періодичних друкованих видань, в тому числі державних і комунальних.

Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта" є філіалом УДППЗ "Укрпошта".

Відповідно до п. 2.2.8.2 Положення "Про Сумську дирекцію УДППЗ "Укрпошта" затвердженого наказом УДППЗ "Укрпошта" від 11.09.2006 р. №407, функцією Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" є надання послуг з розповсюдження періодичних видань по передплаті і вроздріб на території України, що підпадає під дію ч. 3 ст. 6 Закону, розповсюджується такий же порядок передання в оренду приміщень, що і на бюджетні установи.

Частиною 4 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі надходження заяви про оренду майна на короткий строк або заяви від бюджетної установи - оголошення про намір передати майно в оренду не розміщується і договір оренди укладається з таким заявником без проведення конкурсу.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарські договори відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За загальним порядком укладення господарських договорів, визначеним у ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено порядок укладання договору, передбачений ст. 181 ГК України. Так, згідно з ч. 3, 4 цієї статті ГК України, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Проте, всупереч визначеному порядку, відповідач не вчинив жодної дії, визначеної законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Закон містить пряму вказівку про укладання договору з бюджетними установами, які подали заяву про оренду без проведення конкурсу, тобто, відповідач зобов'язаний був укласти договір оренди з позивачем.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності.

Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

При цьому, Закон України "Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" не визначає обов'язок здійснювати у орендованому приміщенні виключно розповсюдження періодичних друкованих видань, як помилково вважає місцевий господарський суд.

До того ж, оскільки у статті 6 цього Закону наводиться спеціальний суб'єкт - державне підприємство зв'язку, то припускається, що такий суб'єкт здійснюватиме як мінімум два види діяльності: надання послуг поштового зв'язку та розповсюдження періодичних видань.

Відповідно до п.10 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 р., розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, зокрема, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних в комунальних періодичних видань, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, становить 1 гривню.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач є підприємством зв'язку, що здійснює розповсюдження періодичних видань суб'єктів, отже, органи державної влади та місцевого самоврядування мають встановлювати річну орендну плату в розмірі 1 грн. для УДППЗ "Укрпошта".

Таким чином, УДППЗ "Укрпошта" користується орендою майна в порядку та з розміром орендної плати, встановленого для бюджетних установ (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів"). Орган місцевого самоврядування не має права оголошувати конкурс на оренду майна, якщо отримав заявку від УДППЗ "Укрпошта" і зобов'язаний укласти договір оренди з позивачем з розміром річної орендної плати 1 гривня.

В постанові Верховного Суду України від 29.04.2015. р у справі №920/48/14 зазначено, що вирішуючи спір, суди керувалися рекомендаціями Фонду державного майна України, викладеними у його наказі від 22.08.2000 р. № 1765 та листі від 01.10.2002 р. № 10-16-12130, що у разі використання орендарем нерухомого майна об'єкта оренди за кількома цільовими призначеннями для визначення орендної плати можуть використовуватись такі підходи: 1) зонування об'єкта оренди (визначення площі для здійснення кожного з видів діяльності орендаря) з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок і фіксуванням площ зон у договорі оренди; 2) при використання однієї і тієї самої площі для різних цілей може враховуватись внесок кожного виду діяльності у річну виручку від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) орендаря; 3) при періодичному (сезонному) використання однієї і тієї самої площі для різних виді діяльності може враховуватись структура напрямів використання майна у часі, з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок.

Ці рекомендації Фонду державного майна України не можуть застосовуватися у даному спорі, оскільки встановлюють обмеження, які суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Таким чином, оскільки діяльність УДППЗ "Укрпошта" підпадає під дію Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", Методики розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 р., колегія суддів дійшла висновку, що у позивача наявні підстави для задоволення позову про зобов'язання відповідача укласти з позивачем договір оренди частини нежитлового приміщення в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій, тобто, річна орендна ставка за вказаним договором повинна становити 1 гривню на рік.

Разом з цим, колегія суддів відмічає те, що в судовому засіданні господарського суду апеляційної інстанції встановлено: 29.10.2014 р. Сумська міська рада прийняла рішення № 3664-МР "Про передачу в користування комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради майна територіальної громади м. Суми", яким вирішила передати спірне приміщення в користування КП "Міськводоканал".

30.10.2014 р. УДППЗ "Укрпошта" повернуло спірне приміщення Управлінню, в той же день було укладено договір користування № УМКВк-0757 за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 24, площею 259,9 кв. м, з КП "Міськводоканал" та підписано акт приймання-передачі.

Таким чином, з наданого договору користування встановлено, що спірне приміщення з 30.10.2014 р. знаходиться у строковому користуванні з терміном дії договору до 30.09.2017 р.

Крім того, колегія суддів констатує таке.

Спір про спонукання укласти договір може виникнути, перш за все, внаслідок ухилення однієї зі сторін від укладення відповідного договору.

За загальним правилом під час укладання господарських договорів діє принцип диспозитивності, який передбачає свободу волевиявлення сторін щодо укладення договорів .

Це випливає з положень ст. 627 Цивільного кодексу України, згідно з якою під поняттям "свобода договору" розуміється, що сторони є вільними: 1) в укладенні договору, 2) у виборі контрагента, 3) у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Однак виходячи з меж здійснення цивільних прав (ст. 13 ЦКУ) у випадках, передбачених законом, реалізація абсолютного права на свободу волевиявлення щодо укладення господарського договору може бути обмежена іншим суб'єктивним правом - вимагати укладення такого договору.

У статті 3 Цивільного кодексу також вказано про такий принцип цивільного законодавства, як свобода договору.

Стаття 20 Господарського кодексу України передбачає такий спосіб захисту прав як установлення господарських правовідносин. При цьому, вирішуючи такий спір, необхідно виходити з положень ст. ст. 648, 649, 635 ЦК України та ст. 179, 180, 182, 183, 187 Господарського кодексу України.

Згідно з частинами 3, 6 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він ґрунтований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка Закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону, і в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду, якщо це передбачене угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Отже, за законом можливе спонукання до укладення договору за рішенням суду за умови виникнення переддоговірного спору з таких підстав:

- укладення договору необхідне у сфері державних закупівель;

- обов'язковість укладення договору прямо передбачена законом;

- укладення договору випливає з попереднього договору;

- укладення договору передбачене будь-яким іншим договором;

- укладення договору випливає з умов мирової угоди, затвердженої судом.

Між тим, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" не встановлено обов'язку орендодавця комунального майна надати таке майно в оренду бюджетній установі, а лише визначена спрощеність процедури укладення для певної категорії орендарів.

В Законі України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" також не міститься прямої вказівки щодо обов'язковості укладення договору оренди комунального майна для певних категорій суб'єктів господарювання.

Разом з цим, під укладенням договору на підставі закону слід розуміти імперативне застереження про це в законі (що охоплює і підзаконні нормативно-правові акти). Відсутність такого застереження зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про зобов'язання укласти договір з огляду на порушення ст. 19 Конституції України , згідно з якою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом. Така обумовленість у Законі має бути прописана в імперативній формі з прямою вказівкою на обов'язок відповідної сторони укласти договір.

Виходячи з положень статей 179, 187 Господарського кодексу України, загальне посилання в законі на договірну форму регулювання тих чи інших правовідносин не є достатньою підставою для спонукання до укладення договору.

Згідно з абзацом 2 пункту 2.7 постанови пленуму Вищого господарського від 29.05.2013 р. №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зацікавлена особа не позбавлена права звернутись до господарського суду з позовом про спонукання укласти договір оренди за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування або зміни рішення господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. у справі №920/2160/13.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції, м. Суми, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. у справі № 920/2160/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 31.07.2015 р.

Головуючий суддя Гетьман Р.А.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Плахов О.В.