ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" липня 2015 р. Справа № 911/1394/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», м. Біла Церква
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар», м. Біла Церква
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаФізична особа-підприємець Воднєва Валентина Миколаївна, м. Біла Церква
простягнення 27785,71 грн.
за участю представників:

позивача:Дзюмак С.А. - дов. від 20.07.2015 № 2542, Горобченко В.В. - дов. від 05.01.2015 № 14
відповідача:Овчаренко Д.К. - дов. від 01.01.2015, Руденко С.В. - керівник
третьої особи:Воднєва В.М. - паспорт
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець Воднєва Валентина Миколаївна (далі - третя особа) про стягнення 27785,71 грн., з яких 23114,64 грн. основний борг, 2727,53 грн. інфляційні втрати, 188,09 грн. 3% річних та 1755,45 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 01.07.2013 № 7442 щодо забезпечення якості стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимої концентрації забруднюючих речовин та здійснення передбаченої умовами договору оплати у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах.

Присутні в судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги та просять суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Присутні в судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечують з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву, які зводяться до недоведеності перевищення норм допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах саме відповідачем.

Присутня в судовому засіданні третя особа надала власні пояснення по суті спору, які залучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 01.07.2013 № 7442 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач - виконавець зобов'язався надати відповідачу - споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі - послуги) у необхідних обсягах, встановлених нормативним розрахунком та відповідної якості, а споживач зобов'язався своєчасно і в повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

Згідно п. 2.1 договору вартість наданих послуг визначається за встановленими тарифами.

Відповідно до п. 4.2 договору термін оплати рахунків за надані послуги (рахунків на авансових платіж) - протягом 5-ти банківських днів з дати отримання споживачем рахунків.

Згідно п. 4.5 договору у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку (із застосуванням коефіцієнта кратності відповідно «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква (далі - правила приймання стічних вод).

У відповідності до п.п. 5.5.20, 5.5.21 договору відповідач зобов'язався забезпечити якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин, визначених додатком № 3 до договору, а також виключити можливість скиду стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Даний договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2013 року. Договір вважається переукладеним на наступний календарний рік на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії (п.п. 12.1, 12.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 року за № 403/6691 та п. 2.1.1 Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква, затверджених Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 25.12.2013 № 424 водоканали мають право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод Підприємств.

Представниками товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» в каналізаційну мережу м. Біла Церква було проведено відбір проб стічних вод в контрольному колодязі КК - 1 водозлив, про що складено акт відбору проб стічної води від 13.11.2014, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

При проведенні відбору проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» в каналізаційну мережу м. Біла Церква, був присутній директор товариства Руденко С.В., про що вказано в акті від 13.11.2014.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб, проведених хіміко-технологічною лабораторією стічних вод ТОВ «Білоцерківвода» (свідоцтво про атестацію № 70А-98-13 від 17.12.2013) складено протокол проведених аналізів № 230 від 18.11.2014 та виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, встановлених в додатку № 3 до договору від 01.07.2013 № 7442.

На підставі актів відбору стічних вод, а також протоколу результатів хімічного аналізу стічних вод, згідно з Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква, затверджених Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 25.12.2013 № 424 та договором, позивачем розрахована плата за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 23114,64 грн.

У зв'язку з чим, позивач виставив відповідачу рахунок від 27.11.2014 № 82 на суму 23114,64 грн. для оплати за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у каналізацію.

Разом з тим, відповідач оплати за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у каналізацію не здійснив, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем не доведено перевищення норм допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах саме відповідачем, оскільки представниками позивача 13.11.2014 відбір проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» в каналізаційну мережу м. Біла Церква було взято не з контрольного колодязя відповідача, погодженого сторонами в додатку № 1 «Акт розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж та точка розподілу в якій здійснюється передача послуг від виконавця до споживача» до договору, а з точки розмежування балансової належності мережі водовідведення, до якої потраплять стоки і інших споживачів послуг позивача, зокрема, третьої особи у справі. Зазначену точку розмежування позивачем без відповідного погодження позначено в додатку № 1 до договору рукописним текстом КК-1 та безпідставно визначено як контрольний колодязь відповідача.

В матеріалі робочої документації по водопостачанню та водовідведенню виробничих цехів по вул. Гоголя, 19 в м. Біла Церква, яка була розроблена на замовлення відповідача та погоджена всіма відповідними службами міста в тому числі позивачем, яка передувала укладенню договору між сторонами у справі та була підставою визначення контрольного колодязю відповідача, а також в додатку № 1 «Акт розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж та точка розподілу в якій здійснюється передача послуг від виконавця до споживача» до договору від 01.07.2013 № 7442 зазначено контрольний колодязь відповідача та точка розмежування балансової належності мережі водовідведення з якої 13.11.2014 був здійснений працівниками позивача відбір проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» в каналізаційну мережу м. Біла Церква, а не з контрольного колодязя відповідача, погодженого сторонами в додатку № 1 «Акт розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж та точка розподілу в якій здійснюється передача послуг від виконавця до споживача» до договору.

Відповідно до п. 1.9 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 року за № 403/6691 кожне Підприємство скидає стічні води в каналізаційну систему населеного пункту через окремий випуск з обов'язковим улаштуванням контрольних колодязів, розташованих за межами Підприємства в місцях, що мають під'їзні дороги.

Єдиний погоджений сторонами у робочій документації та у додатку № 1 до договору контрольний колодязь відповідача, представниками позивача для відбору проб стічних вод 13.11.2014 не використовувався, про що також не заперечується позивачем. Доказів протилежного позивач суду не надав.

При проведенні подібної перевірки представниками ТОВ «Білоцерківвода» для відбору проб стічних вод в точке розмежування балансової належності мережі водовідведення, яку позивач безпідставно зазначає як контрольний колодязь КК - 1 для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» в каналізаційну мережу м. Біла Церква, за участю представників останнього, було зафіксовано, що проби не відібрано, по причинам змішування стоків з іншим підприємством, про що відображено в акті відбору проб стічної води від 11.02.2015, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Також в акті від 26.02.2015, представниками позивача за участю представників відповідача було зафіксовано, що визначений контрольний колодязь не може бути контрольним так, як в мережу каналізації зроблена глуха врізка від перукарні, стоки у якій змішуються.

Згідно п. 1.9 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37, об'єднання випусків стічних вод від кількох Підприємств дозволяється тільки після контрольного колодязя на випуску кожного Підприємства.

Оскільки представниками позивача відібрано проби стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Мебітар» в каналізаційну мережу м. Біла Церква не з контрольного колодязя погодженого сторонами в робочій документації та в додатку № 1 до договору, а з точки розмежування балансової належності мережі водовідведення, до якої потраплять стоки і інших споживачів позивача, яку в односторонньому порядку останній безпідставно визначив як контрольний колодязь КК-1 водозлив відповідача, то неможливо дійти висновку, що скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин до точки розмежування балансової належності мережі водовідведення потрапив саме від відповідача.

Доказів того, що скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин потрапив до точки розмежування балансової належності мережі водовідведення саме від відповідача, позивач суду не надав.

Враховуючи викладене, застосування до відповідача відповідальності за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин є безпідставним.

З огляду на зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з передбаченої умовами договору оплати у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в розмірі 4023084,83 грн. за об'єм води 464989 куб. м є безпідставною, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення 2727,53 грн. інфляційних втрат, 188,09 грн. 3% річних та 1755,45 грн. пені нарахованих на зазначену вище суму боргу, позаяк вказані вимоги є похідними та результат їх вирішення стоїть в прямій залежності від вирішення основної вимоги про стягнення боргу, в задоволенні якої судом відмовлено.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 29.07.2015.