РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015Справа №910/13621/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Є-ТАЛОН"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору

на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 734203,24 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Нейло І.В. за довіреністю № 010-01/4621 від 21.07.2014

від відповідача: Черкашина Ю.Ю. за довіреністю б/н від 24.06.2015

від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 31.07.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Є-ТАЛОН" (відповідач) про стягнення 734203,24 грн. на підставі Кредитного договору № 27113V11 від 02.12.2013, з яких:

512499,41 грн. - основний борг;

92316,27 грн. - пеня за порушення строків погашення основного боргу;

115,60 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів;

9,93 грн. - пеня за порушення строків сплати комісії за управління кредитом;

6777,48 грн. - три проценти річних від простроченої суми основного боргу;

7,24 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами;

0,60 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом;

122476,71 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов наведеного кредитного договору позивач надав відповідачу позичкові кошти в межах ліміту Овердрафту в сумі 900000,00 грн. шляхом виконання платежів з поточного рахунку відповідача в Банку № 4345 згідно з наданими відповідачем платіжними дорученнями, проте в порушення умов кредитного договору відповідач у встановлений строк (01.12.2014) Овердрафт не погасив, станом на 24.04.2015 заборгованість відповідача за Овердрафтом склала 512499,41 грн. (основний борг), яка визначена позивачем до стягнення з відповідача. У зв'язку з простроченням відповідачем сплати основного боргу, позивач визначив до стягнення з відповідача також пеню за порушення строків погашення основного боргу та 3% річних, інфляційне збільшення на прострочену суму основного боргу. Крім того, позивач визначив до стягнення з відповідача пеню та 3% річних за порушення строків сплати процентів та комісії за управління кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 порушено провадження у справі № 910/13621/15 та призначено розгляд справи на 22.06.2015 об 11:30 год.

19.06.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 02.06.2015, яким позивач просив суд долучити до матеріалів справи витяги з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача, відповідача; копію довіреності № 2077 від 30.04.2014; копію реєстру поштових відправлень № 111 від 17.04.2015 (докази надсилання на адресу відповідача претензії № 040-29/1912 від 15.04.2015); довідку філії АТ "Укрексімбанк" в м. Києві № 040-02/3014 від 18.06.2015 про суму заборгованості відповідача за Кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013 станом на 24.04.2015.

В судове засідання, призначене на 22.06.2015, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 22.06.2015, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 02.06.2015 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 відкладено розгляд справи на 13.07.2015 об 11:00 год.

06.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

В судове засідання, призначене на 13.07.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представники відповідача в судовому засіданні 13.07.2015 подали клопотання про оголошення перерви в засіданні для надання можливості укласти мирову угоду. При цьому в якості додатку до наведеного клопотання залучено копію пропозиції ТОВ "Є-ТАЛОН" від 13.07.2015 про укладення мирової угоди по справі № 910/13621/15 та докази її направлення позивачу.

Представник позивача в судовому засіданні 13.07.2015 не заперечував проти задоволення вищезазначеного клопотання відповідача.

Клопотання відповідача про оголошення перерви судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 13.07.2015 представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 13.07.2015 суд оголосив перерву до 27.07.2015 о 14:30 год.

27.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

27.07.2015 через відділ діловодства суду надійшла заява про вступ у справу ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, відповідно до якої ОСОБА_1 просив суд допустити його до участі у справі № 910/13621/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки, на його думку, рішення у даній справі може вплинути на його права та обов'язки.

27.07.215 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просив суд долучити до матеріалів справи виписку з рахунку простроченої заборгованості за основним боргом № 4345 за період з 25.04.2015 по 27.07.2015 на підтвердження стану заборгованості відповідача за кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013 на час розгляду справи. Відповідно до зазначеної виписки, станом на 27.07.2015 на вказаному рахунку обліковується прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 511829,28 грн.

В судове засідання, призначене на 27.07.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

В судовому засіданні, призначеному на 27.07.2015, розглядалися клопотання відповідача про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та заява ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, подані через відділ діловодства суду 27.07.2015,

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 27.07.2015, підтримав вищезазначене клопотання та надав суду усні пояснення стосовно необхідності задоволення останнього.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що на його думку, результати розгляду даної справи не вплинуть на права та обов'язки ОСОБА_1, а тому заперечував проти задоволення такого клопотання відповідача.

Враховуючи положення ст. 27 ГПК України та обставини справи, суд задовольнив клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

В судовому засіданні 27.07.2015 судом розглянуте спільне клопотання сторін, подане в судовому засіданні 13.07.2015, про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 03.08.15 о 09:30 год., залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

В судове засідання, призначене на 03.08.2015, з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 подав клопотання про доручення документів до матеріалів справи, а саме: докази надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів третій особі. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 подав на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі довідку від 03.08.2015 про відсутність аналогічного спору. Довідка залучена до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 подав копію довідки № 9/17-15 від 13.07.2015 за підписом директора ТОВ "Є-ТАЛОН". Копія наведеної довідки залучена до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 подав пояснення щодо неможливості надати відзив на позовну заяву. В якості причини неможливості надати відзив на позовну заяву представник відповідача вказав відсутність в матеріалах справи обґрунтованого розрахунку позовних вимог, тоді як подання такого розрахунку разом з доведенням правильності обчислення заявлених до стягнення сум, на думку третьої особи, є процесуальним обов'язком позивача.

Представник третьої особи в судовому засіданні 03.08.2015 подав пояснення щодо неможливості надати заперечення на позовну заяву. В якості причини неможливості надати заперечення на позовну заяву представник третьої особи вказав відсутність в матеріалах справи обґрунтованого розрахунку позовних вимог, тоді як подання такого розрахунку разом з доведенням правильності обчислення заявлених до стягнення сум, на думку третьої особи, є процесуальним обов'язком позивача.

Наведені пояснення про неможливість надати відзив та заперечення на позовну заяву залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 подав клопотання про витребування від позивача розрахунків щодо заявлених позовних вимог, а саме: заборгованості за основним боргом станом на 24.04.2015; суми прострочених процентів, на які нараховано пеню та 3% річних; суми простроченої комісії за управління кредитом, на які нараховано пеню та 3 % річних, інфляційного збільшення суми основного боргу.

В обґрунтування наведеного клопотання представник відповідача послався на відсутність таких розрахунків в матеріалах справи, що, в свою чергу, унеможливлює перевірку правильності розрахунку позовних вимог щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань за порушення строків погашення основного боргу, а також позовних вимог щодо стягнення пені та 3 % річних за порушення строків сплати процентів та комісії за управління кредитом.

В судовому засіданні 03.08.2015 здійснювався розгляд клопотання відповідача про витребування від позивача розрахунків щодо заявлених позовних вимог. Представник третьої особи підтримав клопотання відповідача. Наведене клопотання відповідача судом задоволено частково, витребувано у позивача розрахунки суми прострочених процентів, на які нараховано пеню та 3% річних; суми простроченої комісії за управління кредитом, на які нараховано пеню та 3 % річних, інфляційного збільшення суми основного боргу, про що зазначено в протоколі судового засідання від 03.08.2015. В іншій частині клопотання відповідача, зокрема щодо витребування у позивача розрахунку заборгованості за основним боргом станом на 24.04.2015, суд відмовив, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів та розрахунків, за змістом яких визначається сума основного боргу. Наведене клопотання передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 також подав клопотання про витребування доказів, а саме:

- відомостей про відкриття ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" рахунків для обліку простроченої заборгованості ТОВ "Є-ТАЛОН" за Кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013;

- повідомлення ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про відкриття рахунків для обліку простроченої заборгованості ТОВ "Є-ТАЛОН" за Кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013;

- доказів надсилання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на адресу ТОВ "Є-Талон" повідомлень про відкриття рахунків для обліку простроченої заборгованості ТОВ "Є-ТАЛОН"за Кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013.

В обґрунтування наведеного клопотання представник відповідача зазначив, що для цілей Кредитного договору поточним рахунком відповідача (позичальника) є поточний рахунок № 4345, відкритий в Банку (п. 1 Кредитного договору № 27113V11 від 02.12.2013). Водночас, п. 6.2 наведеного кредитного договору передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості за Овердрафтом, погашення здійснюється на рахунок (-и), на якому (-их) обліковується така заборгованість та про які банк (позивач) повідомляє позичальника (відповідача) відповідно до умов цього Договору. Порядок відкриття відповідних рахунків з обліку простроченої заборгованості за Овердрафтом, визначений п. 6.13, з урахуванням п.п. 14.4.1 п. 14.4 Кредитного договору № 27113V11 від 02.12.2013). В свою чергу, відповідач стверджує, що не отримував від позивача повідомлень про відкриття позивачем рахунку (рахунків) з обліку простроченої заборгованості за Овердрафтом.

В судовому засіданні 03.08.2015 здійснювався розгляд клопотання відповідача про витребування від позивача доказів. Представник третьої особи підтримав клопотання відповідача. Наведене клопотання відповідача судом задоволено, витребувано у позивача вказані у клопотанні докази, про що зазначено в протоколі судового засідання від 03.08.2015. Наведене клопотання передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 03.08.2015 суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 надав усні заперечення проти заявлених позовних вимог та вказав на неможливість вирішення спору по суті в даному судовому засіданні з огляду на відсутність в матеріалах справи розрахунків та доказів, з приводу яких були подані відповідачем та розглянуті судом відповідні клопотання відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні 03.08.2015 надав усні пояснення, згідно яких підтримав доводи представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 03.08.2015 оголошено перерву до 04.08.2015 о 11:10 год.

В судове засідання 04.08.2015 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні 04.08.2015 щодо виконання ним вимог суду про надання розрахунків та доказів, про що було зазначено в протоколі судового засідання від 03.08.2015, надав усні пояснення, згідно яких вказав, що в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості ТОВ "Є-Талон" за Кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013 станом на 24.04.2015 (додаток № 6 до позовної заяви), а також вказав, що доказом повідомлення відповідача про відкриття банком (позивачем) рахунку № 4345, на який позичальнику (відповідачу) необхідно сплатити прострочену заборгованість за Овердрафтом, є Вимога про усунення порушень від 03.12.2014 № 040-29/5539 та докази її направлення відповідачу (додаток № 4 до позовної заяви).

Представник відповідача в судовому засіданні 04.08.2015 заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з невиконанням позивачем вимог суду про надання розрахунків та доказів. Клопотання судом відхилене як безпідставне.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.08.2015 подав клопотання про призначення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій. В якості обґрунтування призначення судової експертизи представник відповідача вказав на необхідність спеціальних знань для перевірки правильності розрахунку кожної заявленої позивачем вимоги, враховуючи при цьому, що умовами Кредитного договору № 27113V11 від 02.12.2013 встановлено складний механізм як надання, так і погашення кредиту, а всі розрахунки та операції щодо списання коштів та погашення зобов'язань за наведеним кредитним договором здійснювалось позивачем самостійно, наявні в матеріалах справи докази містять суперечливі дані щодо фінансово-кредитних операцій сторін, що потребує перевірки експертами у сфері фінансово-кредитних операцій, тощо. З урахуванням наведеного, представник відповідача просив суд: призначити у справі судову економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій, зупинити провадження у справі на період проведення судової економічної експертизи. Також, представник відповідача навів перелік питань, які, на його думку, слід поставити на вирішення судового експерта. Клопотання про призначення судової експертизи передане до відділу діловодства суду для реєстрації, сторін повідомлено про його розгляд в наступному засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 04.08.2015 оголошено перерву до 05.08.2015 о 11:10 год.

04.08.2015 через відділ діловодства суду представник відповідача подав пояснення до клопотання про призначення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій. Наведені пояснення представник відповідача просив врахувати при розгляді клопотання про призначення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

В судове засідання 05.08.2015 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.08.2015 подав письмові пояснення, згідно яких заперечував проти клопотання відповідача щодо призначення судової економічної експертизи. Пояснення позивача залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.08.2015 підтримав клопотання про призначення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій, подане ним в судовому засіданні 04.08.2015, та просив суд врахувати при його розгляді пояснення до цього клопотання, подані 04.08.2015 через відділ діловодства суду.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача щодо призначення судової економічної експертизи заперечував.

В судовому засіданні 05.08.2015 здійснювався розгляд клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій, з урахуванням наданих відповідачем пояснень до цього клопотання. Суд відхилив наведене клопотання як безпідставне з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Наведений висновок міститься в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання призначення судової експертизи". Там же зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З урахуванням наведеного та з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає необхідності у призначенні судової експертизи для встановлення фактичних обставин даної справи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.08.2015 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.08.2015 надав усні заперечення проти заявлених позовних вимог, в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Представник третьої особи надав усні пояснення, згідно яких підтримав доводи представника відповідача.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.08.2015 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Є-ТАЛОН" (позичальник, відповідач) було укладено Кредитний договір №27113V11 (надалі - Договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику Овердрафт, а позичальник зобов'язується повернути Овердрафт та сплатити проценти за Овердрафтом, комісії та інші платежі за цим договором (п. 2.1 Договору).

Стаття 1 Договору містить визначення термінів, які використовуються у Договорі, зокрема, Овердрафт - грошові кошти (кредит), які банк надає для фінансування витрат позичальника по оплаті платіжних документів понад залишок коштів на його поточному рахунку № 4345, відкритому в банку (далі - поточний рахунок) на умовах, визначених Договором; Основний борг - фактична сума заборгованості позичальника за Овердрафтом, наданим йому банком, на кожну окрему дату, що обліковується на поточному рахунку/ на рахунку простроченої заборгованості за кредитом, у разі винесення на рахунок простроченої заборгованості за Овердрафтом/ на рахунку термінової заборгованості за кредитом, у разі перенесення заборгованості з будь-яких причин на такий рахунок; Просточена заборгованість за Овердрафтом - фактична сума Овердрафту, непогашена позичальником у встановлений у Договорі строк платежу; Проценти за Овердрафтом - плата за користування Овердрафтом, яка сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору Овердрафт надається на умовах повернення, строковості, платності.

Згідно з п. 2.3 Договору ліміт Овердрафту: 900000,00 грн. Ліміт Овердрафту протягом дії Договору може бути змінений банком в порядку, що передбачений пунктом 4.1 Договору. Позичальник може користуватися Овердрафтом після виконання усіх умов для отримання Овердрафту, визначених Договором, по 30.11.2014 року (включно).

Кінцевий термін погашення Овердрафту позичальником: 01.12.2014 (п. 2.4 Договору).

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що рамках Договору позичальник сплачує банку проценти за Овердрафтом, комісію за управління кредитом та інші комісії/плати у розмірах та на умовах Договору.

Згідно п.п. 3.1.2 п. 3.1 Договору розмір процентної ставки за Овердрафтом встановлено у розмірі 17 % річних.

Додатковою угодою №27113V11-1 від 28.02.2014 до Кредитного договору від 02.12.2013 №27113V11 сторонами внесено зміни в частині процентної ставки та встановлено її у розмірі 22% річних.

Відповідно до п.п. 3.1.4 п. 3.1 Договору проценти за Овердрафтом нараховуються протягом усього строку користування Овердрафтом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Овердрафтом на основі банківського року.

Відповідно до п.п. 3.2.1.1 п.п. 3.2.1 п. 3.2 Договору розмір ставки комісії за управління кредитом 0,1 % від ліміту Овердрафту.

Відповідно до п.п. 3.2.1.2 п.п. 3.2.1 п. 3.2 Договору комісія за управління кредитом нараховується починаючи з дати набуття чинності Договором відповідно до підпункту 14.1.1. Договору і закінчується датою повного виконання зобов'язань з погашення Овердрафту (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Овердрафту, визначеної згідно з п. 6.4 Договору.

У п. 5.1 Договору зазначено, що Овердрафт надається в межах ліміту Овердрафту у безготівковій формі шляхом виконання протягом банківського дня платежів з поточного рахунку позичальника в банку згідно з платіжними дорученнями позичальника, у сумах, що не перевищують фактичний залишок коштів позичальника.

Погашення Овердрафту протягом дії Договору здійснюється позичальником згідно з графіком зміни ліміту Овердрафту (п. 6.3 Договору).

Повне погашення Овердрафту має бути здійснене позичальником у дату, яка настане раніше, зокрема, у термін, зазначений у пункті 2.4 Договору (п. 6.4 Договору).

Згідно з п.п. 9.2.1 п. 9.2 Договору позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати банку Овердрафт, сплатити проценти за Овердрафтом, комісії та інші платежі за цим договором.

Позивач зазначив, що банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав відповідачу (позичальнику) Овердрафт згідно з умовами Договору, що підтверджується, зокрема, випискою по рахунку № 4345 за період з 29.11.2013 по 24.04.2015 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН"), проте відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань за Договором, не погасив заборгованість за Овердрафтом у встановлений Договором строк - 01.12.2014, у зв'язку з чим у останнього станом на 24.04.2015 утворилась заборгованість за Договором у розмірі 512499,40 грн. (основний борг). Наведена сума основного боргу підтверджується позивачем, зокрема, випискою по рахунку № 4345 за період з 02.12.2014 по 24.04.2015 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН"), при цьому наведений рахунок є рахунком, який був відкритий позивачем відповідачу для погашення простроченого основного боргу.

Так, згідно п. 6.13 Договору у разі порушення термінів/строків погашення Овердрафту, процентів за Овердрафтом, комісії за управління, інших платежів за Договором, такі зобов'язання вважаються простроченими, банк відкриває відповідні рахунки з обліку простроченої заборгованості та переносить несплачену у встановлений термін/строк частину заборгованості за Овердрафтом, процентами за Овердрафтом, комісії за управління, інших платежів за цим Договором, на відповідні рахунки з обліку простроченої заборгованості. Про номер відкритого рахунку з обліку простроченої заборгованості за Овердрафтом банк повідомляє позичальника у порядку, передбаченому пунктом 14.4 Договору.

Підпунктом 14.4.1 пункту 14 Договору передбачено, що будь-яке повідомлення, що надсилається однією стороною іншій згідно з Договором, має бути надане у письмовій формі з дотриманням відповідних процедур при доставці особисто, поштою, листом засобами ПТК "Клієнт-банк", у т.ч. рекомендованим листом, телеграмою, телексом, факсом, електронною поштою на адресу відповідної сторони, зазначену в Договорі.

Відповідно до п. 8.1.2 банк має право скасувати ліміт Овердрафту та вимагати виконання грошових зобов'язань за Договором у повному обсязі у випадках, передбачених підпунктом 9.2.3 Договору, у строк, передбачений підпунктом 9.2.3 Договору.

Згідно п.п. 9.2.3 п. 9.2 Договору позичальник зобов'язаний здійснити погашення основного боргу, процентів за Овердрафтом, комісій та інших платежів за Договором у повному обсязі протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про реалізацію банком права на скасування ліміту Овердрафту.

Оскільки відповідачем було порушено умови п. 2.4, п. 6.4 Договору щодо кінцевого терміну погашення Овердрафту, що призвело до виникнення простроченої заборгованості останнього перед банком, банк згідно п.п. 8.1.2 Договору набув право на скасування ліміту Овердрафту та право вимагати від позичальника виконання грошових зобов'язань за Договором у повному обсязі у випадку, передбаченому підпунктом 9.2.3 Договору.

Так, в порядку п.п. 9.2.3 п. 9.2 Договору позивач направив відповідачу Вимогу про усунення порушень № 040-29/5539 від 03.12.2014 (надалі - Вимога) щодо погашення протягом 15 календарних днів з дня отримання даної вимоги простроченої заборгованості за Овердрафтом, а також сплати інших платежів, що підлягають сплаті за Договором та нарахованих відповідно до умов Договору на дату погашення Овердрафту. У наведеній Вимозі позивач повідомив відповідача про відкриття ТОВ "Є-ТАЛОН" відповідного рахунку № 4345 для погашення простроченого основного боргу. Направлення Вимоги відповідачу на адресу, зазначену в Договорі, підтверджується фіскальним чеком № 4256 від 30.01.2015 та реєстром № 35 поштових відправлень № 4410 від 30.01.2014.

Оскільки відповідач не виконав Вимогу позивача у встановлений строк, останній звернувся до відповідача з Претензією № 040-29/1912, № 040-29/1913 від 15.04.2015 щодо погашення, зокрема, основної заборгованості за Договором на рахунок № 4345.

З огляду на невиконання відповідачем умов Договору щодо погашення заборгованості за Овердрафтом (основний борг), позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва з вимогами про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 512499,41 грн., а також відповідних сум пені за порушення строків погашення основного боргу, пені за порушення строків сплати процентів, пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу, 3% річних від простроченої суми боргу за процентами, 3% річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом та інфляційного збільшення суми основного боргу.

Відповідач відзив на позов не надав, втім з огляду на подані ним під час розгляду справи пояснення та клопотання, позовні вимоги заперечував, зокрема, з огляду на неотримання ним від позивача в порядку п. 6.13, п.п. 14.4.1 п. 14.1 Договору повідомлень про відкриття позивачем рахунку (рахунків) з обліку простроченої заборгованості за Договором, а також з огляду на неможливість встановити цільове призначення рахунку № 4345 (відношення цього рахунку до Договору), рівно як і не можливо встановити відношення до Договору рахунків № 4345, № 4345, виписки по яким були додані позивачем до позовної заяви. Також відповідач заперечував позовні вимоги, оскільки матеріали справи не містять, на його думку, обґрунтованих розрахунків суми основного боргу, суми прострочених процентів, суми простроченої комісії, інфляційного збільшення, що, в свою чергу, робить не можливим перевірку заявлених до стягнення з відповідача сум основного боргу, пені, 3% річних та інфляційного збільшення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі був укладений Кредитний договір № 27113V11 від 02.12.2013, а в подальшому до цього договору було укладено Додаткову угоду №27113V11-1 від 28.02.2014. Отже, наведені Кредитний договір з Додатковою угодою та відповідні положення статей параграфів 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст.ст. 345-349 параграфа 1 глави 35 Господарського кодексу України визначають права та обов'язки сторін з надання та повернення грошових коштів (кредиту) та сплати процентів.

Згідно норми ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Зокрема, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань та отримання відповідачем коштів в межах ліміту Овердрафту підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку № 4345 за період з 29.11.2013 по 24.04.2015 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН"). При цьому суд звертає увагу, що наведений рахунок № 4345 - це поточний рахунок, який був відкритий позивачем відповідачу в банку на умовах, визначених Договором.

Пунктом 2.4 Договору встановлено кінцевим терміном погашення Овердрафту позичальником є 01.12.2014. Проте, у визначений термін відповідач зобов'язання щодо погашення Овердрафту не виконав, чим порушив умови пунктів 2.4, 6.4 Договору, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, позивач згідно п.п. 8.1.2 Договору набув право на скасування ліміту Овердрафту та право вимагати від відповідача виконання грошових зобов'язань за Договором у повному обсязі у випадку, передбаченому підпунктом 9.2.3 Договору.

Матеріалами справи, а саме фіскальним чеком № 4256 від 30.01.2015 та реєстром № 35 поштових відправлень № 4410 від 30.01.2014, підтверджується направлення позивачем в порядку п.п. 9.2.3 п. 9.2 Договору відповідачу Вимоги про усунення порушень № 040-29/5539 від 03.12.2014 щодо погашення простроченої заборгованості.

Судом встановлено, що в наведеній Вимозі, враховуючи умови п. 6.13 Договору щодо відкриття банком відповідних рахунків з обліку простроченої заборгованості та перенесення несплачених у встановлений термін/строк частини заборгованості за Овердрафтом, процентів за Овердрафтом, комісії за управління за Договором, позивач (банк) повідомив відповідача (позичальника) про відкриття ТОВ "Є-ТАЛОН" відповідного рахунку № 4345, на який необхідно сплатити прострочений основний борг. Таким чином, після настання кінцевого терміну погашення Овердрафту позичальником - 01.12.2014, та не здійснення позичальником (відповідачем) такого погашення у визначений термін, з 02.12.2014 позивач відповідно до умов п. 6.13 та з дотриманням умов п. 14.4 (п.п. 14.4.1) Договору відкрив відповідачу рахунок № 4345 для обліку простроченої заборгованості, а тому наявна в матеріалах справи виписка банку по рахунку № 4345 за період з 02.12.2014 по 24.04.2015 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН") приймається судом у якості належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, яким підтверджується станом на 24.04.2015 сума заборгованості відповідача за Овердрафтом на підставі Договору (основний борг) в розмірі 512499,41 грн.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача про неотримання ним від позивача повідомлень про відкриття банком рахунку (рахунків) з обліку простроченої заборгованості за Договором, а також про неможливість встановити цільове призначення рахунку № 4345 (відношення цього рахунку до Договору) суд відхиляє як безпідставні та такі, що повністю спростовуються матеріалами справи. При цьому суд зазначає, що відношення рахунку № 4345 безпосередньо до Кредитного договору № 27113V11 від 02.12.2013 підтверджується Вимогою про усунення порушень № 040-29/5539 від 03.12.2014, направленою позивачем відповідачу, згідно якої відповідача було повідомлено про відкриття ТОВ "Є-ТАЛОН" рахунку № 4345. Більш того, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку № 4345 за період з 25.04.2015 по 27.07.2015 (додаток до клопотання позивача, поданого через відділ діловодства суду 27.07.2015), в якій також вказано "Клієнт: 33546308 ТОВ "Є-ТАЛОН", свідчить про здійснення відповідачем оплат 07.05.015, 02.06.2015, 06.07.2015 в сумах 74,71 грн., 488,37 грн., 107,59 грн. в рахунок погашення заборгованості відповідно до умов "КД № 27113V11 від 02.12.2013" та саме на рахунок № 4345. В свою чергу, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували належність рахунку в банку № 4345 відповідачу (наприклад, довідка банку про відкриті ТОВ "Є-ТАЛОН" рахунки, довідка банку про укладені між банком та ТОВ "Є-ТАЛОН" інші кредитні договори, тощо).

Крім того, суд відхиляє як необґрунтовані твердження відповідача про відсутність в матеріалах справи обґрунтованого розрахунку суми основного боргу. Так, згідно наведеної виписки по рахунку № 4345 вбачається рух коштів по наведеному рахунку, зокрема, початкове сальдо станом на 02.12.2014 в сумі 634963,81 грн. (при цьому саме така сума була зазначена позивачем у Вимозі про усунення порушень № 040-29/5539 від 03.12.2014, направленій відповідачу), а також вбачаються суми здійснених відповідачем в період 30.12.2014 по 06.04.2014 (включно) оплат в рахунок погашення спірної заборгованості Овердрафту в сумах 15000,00 грн., 173,68 грн., 15000,00 грн., 15000,00 грн., 94,37 грн., 14900,00 грн., 15000,00 грн., 47294,21 грн., 2,14 грн., у зв'язку з чим станом на 24.04.2015 кінцеве сальдо склало суму 512499,41 грн. Наразі судом враховано, що жодні докази на спростування зазначених в наведеній виписці по рахунку № 4345 відомостей відповідач суду не надав.

Водночас, судом враховано, що згідно залученої позивачем до матеріалів справи виписки по рахунку № 4345 за період з 25.04.2015 по 27.07.2015 (клієнт ТОВ "Є-ТАЛОН") (додаток до клопотання позивача, поданого через відділ діловодства суду 27.07.2015) позивач підтвердив стан заборгованості відповідача за Кредитним договором № 27113V11 від 02.12.2013 на час розгляду справи. Так, відповідно до зазначеної виписки, станом на 27.07.2015 на вказаному рахунку відповідача обліковується прострочена заборгованість за Овердрафтом в розмірі 511829,28 грн. Також, відповідно до наведеної виписки вбачається, що після 24.04.2015 (дата, станом на яку позивач визначив суми до стягнення з відповідача у позовній заяві) відповідачем було здійснено наступні оплати: 07.05.2015 - в сумі 74,17 грн., 02.06.2015 - в сумі 488,37 грн., 06.07.2015 - в сумі 107,59 грн. Отже, станом на 27.07.2015 сума заборгованості відповідача за Овердрафтом (основний борг) становила 511829,28 грн., а наведені дати оплат свідчать, що 74,17 грн. оплачені відповідачем до порушення провадження у справі згідно ухвали суду від 02.06.2015, а 488,37 грн. та 107,59 грн. - в процесі розгляду справи.

Докази здійснення відповідачем інших оплат в рахунок погашення спірної простроченої заборгованості за Овердрафтом в матеріалах справи відсутні, а сторонами до справи не залучені.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 3 п.п. 4.4 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно з якою припинення провадження у справі на підставі норми пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

В спірному випадку предмет спору в частині основного боргу в сумі 74,17 грн. був відсутній і до порушення провадження у справі № 910/13621/15, а тому така обставина тягне за собою відмову в позові в цій частині основного боргу.

Крім того, судом встановлено, що предмет спору в частині основного боргу в загальній сумі 595,96 грн. (488,37 грн. + 107,59 грн.) припинив існування в процесі розгляду справи № 910/13621/15, оскільки провадження в даній справі було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 за позовною заявою позивача, одержаною Господарським судом міста Києва 27.05.2015, тоді як оплати в сумах 488,37 грн. та 107,59 грн. були вчинені відповідачем 02.06.2015 та 06.07.2015.

За таких обставин, провадження у справі № 910/13621/15 в частині основного боргу в сумі 595,96 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 512499,41 грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 511829,28 грн., яка визначена судом по матеріалам справи (512499,41 грн. - 74,17 грн. - 595,96 грн. = 511829,28 грн.) з урахуванням встановлених обставини справи щодо виникнення у відповідача зобов'язання з погашення заборгованості по Овердрафту на підставі Договору. При цьому суд зазначає, що сума основного боргу в розмірі 511829,28 грн. є обгрунтованою, нормативно та документально доведеною наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, випискою банку по рахунку № 4345 за період з 02.12.2014 по 24.04.2015 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН"), випискою банку по рахунку № 4345 за період з 25.04.2015 по 27.07.2015 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН"). Водночас, суд не приймає в якості належних доказів по справі додані позивачем до позовної заяви виписки по рахункам № 4345, № 4345 за період з 03.06.2014 по 24.04.2014 (клієнт: ТОВ "Є-ТАЛОН"), оскільки позивачем не надано суду доказів повідомлення відповідача в порядку п. 6.13, п.п. 14.4.1 п. 14.4 Договору про відкриття ТОВ "Є-ТАЛОН" наведених рахунків.

Судом також було враховано, що матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем дій, направлених на укладення мирової угоди по справі, а саме: відповідачем направлена позивачу пропозиція про укладення мирової угоди по справі № 910/13261/15 (вих. № 11/07-15 від 13.07.2015), в якій запропоновані умови мирової угоди, відповідачем подане клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні № б/н від 13.07.2015. Наведене, в свою чергу, підтверджує, що відповідач фактично не заперечує наявність у нього прострочених зобов'язань за Договором.

З огляду на порушення відповідачем зобов'язання щодо погашення Овердрафту (основного боргу), позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача:

92316,27 грн. - пені за порушення строків погашення основного боргу;

6777,48 грн. - 3% річних від простроченої суми основного боргу;

122476,71 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 10.2 Договору встановлено, що у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких зобов'язань, визначених Договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов'язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов'язань.

Отже, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем зобов'язання щодо погашення Овердрафту у термін, встановлений Договором, що, в свою чергу є підставою для сплати відповідачем пені, яка передбачені п. 10.2 Договору.

Як вище зазначалось, суд відхилив як необґрунтовані твердження відповідача про відсутність в матеріалах справи обґрунтованого розрахунку суми основного боргу, за відсутності якого, на твердження відповідача, він був позбавлений можливості здійснити перевірку сум, заявлених позивачем до стягнення з відповідача.

Судом враховано, що згідно п. 1.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") перевірку наданого позивачем розрахунку пені за несвоєчасну сплату основного боргу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату основного боргу в розмірі 92316,27 грн. підлягають лише частковому задоволенню в сумі 91051,66 грн., тоді як в іншій частині позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату основного боргу (1264,61 грн.) позивачу належить відмовити, з огляду на допущені останнім арифметичні помилки при здійсненні відповідного розрахунку. При цьому судом перевірено, що "суми боргу (грн..)" та "періоди прострочення" у відповідних колонках таблиці розрахунку пені за несвоєчасну сплату основного боргу (доданого позивачем до позовної заяви), вірно визначені позивачем з урахуванням здійснених відповідачем оплат щодо погашення заборгованості за Овердрафтом за період з 02.12.2014 по 06.04.2015, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
634963.8102.12.2014 - 29.12.20142814.0000 %0.077 %*13638.67
619963.8130.12.2014 - 07.01.2015914.0000 %0.077 %*4280.30
619790.1308.01.2015 - 28.01.20152214.0000 %0.077 %*9984.56
604790.1329.01.2015 - 29.01.2015114.0000 %0.077 %*463.95
589790.1330.01.2015 - 01.02.2015314.0000 %0.077 %*1357.33
589695.7602.02.2015 - 05.02.2015414.0000 %0.077 %*1809.48
589695.7606.02.2015 - 08.02.2015319.5000 %0.107 %*1890.26
574795.7609.02.2015 - 15.02.2015719.5000 %0.107 %*4299.16
559795.7616.02.2015 - 02.03.20151519.5000 %0.107 %*8972.07
512501.5503.03.2015 - 03.03.2015119.5000 %0.107 %*547.60
512501.5504.03.2015 - 05.04.20153330.0000 %0.164 %*27801.45
512499.4106.04.2015 - 24.04.20151930.0000 %0.164 %*16006.83
91051,66

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 вищенаведеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14, сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням умов Договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Здійснивши (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних від простроченої суми основного боргу, суд дійшов висновку, що такий розрахунок виконаний арифметично вірно та у відповідності до встановлених обставин справи та приписів статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому судом перевірено, що "суми боргу (грн..)" та "періоди прострочення" у відповідних колонках таблиці розрахунку 3% річних від простроченої суми основного боргу (доданого позивачем до позовної заяви), вірно визначені позивачем з урахуванням здійснених відповідачем оплат щодо погашення заборгованості за Овердрафтом за період з 02.12.2014 по 06.04.2015, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 6777,48 грн. 3% річних від простроченої суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

У застосуванні індексу інфляції слід враховувати рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 65-97р "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" (розміщений в газеті "Бізнес" та інформаційно-пошукових системах допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" і "Ліга").

Зокрема, відповідно до наведеного листа Верховного Суду України, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Судом здійснено (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційного збільшення суми основного боргу та встановлено, що його сума становить 165362,49 грн. та є більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення з відповідача:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
02.12.2014 - 29.12..811.03019048.91654012.72
30.12.2014 - 07.01..811.0000.00619963.81
08.01.2015 - 28.01..131.03119213.49639003.62
29.01.2015 - 29.01..131.0000.00604790.13
30.01.2015 - 01.02..131.0000.00589790.13
02.02.2015 - 08.02..761.0000.00589695.76
09.02.2015 - 15.02..761.0000.00574795.76
16.02.2015 - 02.03..761.0000.00559795.76
03.03.2015 - 05.04..551.10855350.17567851.72
06.04.2015 - 24.04..411.14071749.92584249.33
165362,49

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи той факт, що фактично позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума інфляційного збільшення в розмірі 122476,71 грн., а клопотання в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України до позовної заяви не додано, в судовому засіданні та через відділ діловодства суду позивачем не подано, а також беручи до уваги вищенаведений п. 1.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14, суд дійшов висновку про відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог в частині стягнення суми інфляційного збільшення. Тому вимоги позивача про стягнення інфляційного збільшення в сумі 122476,71 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в наведеній сумі.

З огляду на порушення відповідачем строків сплати процентів та строків сплати комісії за управління кредитом, позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача:

115,60 грн. - пені за порушення строків сплати процентів;

9,93 грн. - пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом;

7,24 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за процентами;

0,60 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом.

Розмір процентної ставки за Овердрафтом встановлено у розмірі 17 % річних за період з 02.12.2013 по 27.02.2014 (п.п. 3.1.2 п. 3.1 Договору) та в розмірі 22% за період з 28.02.2014 по теперішній час (Додаткова угода №27113V11-1 від 28.02.2014 до Договору).

Відповідно до п.п. 3.1.4 п. 3.1 Договору проценти за Овердрафтом нараховуються протягом усього строку користування Овердрафтом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Овердрафтом на основі банківського року.

Порядок нарахування процентів за Овердрафтом встановлений в п.п. 3.1.4 п. 3.1 Договору.

Відповідно до п.п. 3.2.1.1 п.п. 3.2.1 п. 3.2 Договору розмір ставки комісії за управління кредитом 0,1 % від ліміту Овердрафту.

Згідно п.п. 3.2.1.2 п.п. 3.2.1 п. 3.2 Договору комісія за управління кредитом нараховується починаючи з дати набуття чинності Договором відповідно до підпункту 14.1.1. Договору і закінчується датою повного виконання зобов'язань з погашення Овердрафту (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Овердрафту, визначеної згідно з п. 6.4 Договору.

Порядок нарахування комісії за управління кредитом встановлений в п.п. 3.2.1.2 п.п. 3.2.1 п. 3.2 Договору.

Пунктом 10.2 Договору встановлено, що у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких зобов'язань, визначених Договором, позичальник сплачує банку пеню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, заявляючи до стягнення з відповідача суми пені та 3% річних за порушення строків сплати процентів та комісії за управління кредитом, позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження сум процентів та комісії за управління кредитом, які були прострочені відповідачем згідно умов Договору та на підставі яких позивач визначив до стягнення з відповідача суми пені та 3% річних за порушення строків сплати процентів та комісії за управління кредитом. За таких обставин, додані позивачем до позовної заяви розрахунки сум пені за порушення строків сплати процентів (115,60 грн.); пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом (9,93 грн.); 3% річних від простроченої суми боргу за процентами (7,24 грн.); 3% річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом (0,60 грн.) визнаються судом необґрунтованими.

За встановлених обставин, суд повністю відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача:

115,60 грн. - пені за порушення строків сплати процентів;

9,93 грн. - пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом;

7,24 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за процентами;

0,60 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом, за недоведеністю.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми:

511829,28 грн. - основного боргу;

91051,66 грн. - пені за порушення строків погашення основного боргу;

6777,48 грн. - 3% річних від простроченої суми основного боргу;

122476,71 грн. - інфляційного збільшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму статті 49 ГПК України та часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 14642,70 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 41, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116 Господарського кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 595,96 грн. основного боргу у зв'язку з відсутністю предмету спору.

2. В іншій частині позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Є-ТАЛОН" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 14-В, літера А; ідентифікаційний код 33546308) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (04053, м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) 511829,28 грн. (п'ятсот одинадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять гривень 28 коп.) основного боргу, 91051,66 грн. (дев'яносто одну тисячу п'ятдесят одну гривню 66 коп.) пені за порушення строків погашення основного боргу, 6777,48 грн. (шість тисяч сімсот сімдесят сім гривень 48 коп.) 3% річних від простроченої суми основного боргу, 122476,71 грн. (сто двадцять дві тисячі чотириста сімдесят шість гривень 71 коп.) інфляційного збільшення, 14642,70 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот сорок дві гривні 70 коп.) судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.08.2015.

Суддя Гумега О.В.