КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Справа№ 911/1712/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників

сторін: від позивача - Білічак Х.В.

від відповідача - Тавлуй А.В.

від 3-тьої особи 1 - Тиліпський Д.В.

від 3-тьої особи 2 - не з'явився.

розглянувши Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

апеляційну скаргу

на ухвалу

господарського суду Київської області

від 30.06.2015 року

у справі № 911/1712/15 (суддя: Ейвазова А.Р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

до відповідача Дочірнього підприємства "Строй-Маркет Плюс"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю

"Фросбі М"

Товариство з обмеженою відповідальністю

"Фінансова компанія "Фактор плюс"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2015 року провадження у справі №911/1712/15 зупинено до розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення господарського суду м.Києва від 15.06.2015 у справі №910/9668/15.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ "Златобанк" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного Господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.06.2015 у справі №911/1712/15 та передати справу до господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено до розгляду.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

Представником третьої особи 1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника представник третьої особи 2, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виносить ухвалу.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом зазначеної норми такими обставинами є:

розгляд іншої справи іншим судом;

взаємозв'язок такої справи з справою, що розглядається;

неможливість розгляду такої справи до вирішення пов'язаної з нею справи іншим судом.

У даній справі позивачем - ПАТ "Златобанк" заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки з урахуванням факту набуття прав кредитора у зобов'язанні, яке виникло в силу факту укладення кредитного договору № 255/1/13-КL від 23.09.2013, - отримати від ТОВ "Фросбі-М" коштів в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та інших нарахувань за договором та вимагати від ТОВ "Фросбі-М" виконання відповідного зобов'язання.

Між тим, під час розгляду даної справи встановлено, що між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Універсальні інформаційні технології" укладено договір застави майнових прав №82/1/1-S від 26.12.2014 (далі - договір застави майнових прав, т. 1 а.с. 125-129), з урахування змін до якого, внесених 23.01.2015 року, позивачем у заставу передано відповідні майнові права за вищевказаним кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати процентів.

Зазначеним договором застави майнових прав забезпечено виконання позивачем - ПАТ "Златобанк" зобов'язань з повернення вкладу та сплати процентів, які виникли в силу факту укладення договору банківського вкладу №82/1/1 від 26.12.2014, що укладений між позивачем та ТОВ "Універсальні інформаційні технології" (т. 1 а.с. 121-124).

При цьому, як визначено п.4.1.2 договору застави майнових прав, заставодержатель - ТОВ "Універсальні інформаційні технології" набуває прав кредитора за вказаним кредитним договором, невиконання зобов'язань за яким стало підставою для звернення до суду з даним позовом, та договорами забезпечення у повному обсязі. Як визначено п. 4.3 такого договору застави майнових прав, у частині відступлення права він укладений з відкладальною умовою відповідно до ст. 212 ЦК України; права вимоги переходять до заставодержателя наступного дня після настання строку виконання зобов'язань за депозитним договором, якщо вони не будуть виконані.

На даний час, строк виконання зобов'язань за договором банківського вкладу (депозиту) настав, тому, з огляду на положення умов договору застави майнових прав, ТОВ "ФК Фактор Плюс", якому ТОВ "Універсальні інформаційні технології" за договором відступлення права вимоги №26/01-15/1 від 26.01.2015, передало відповідні права за договором банківського вкладу №82/1/1, а, отже, і похідні права отримати задоволення вимог за рахунок застави, стверджує, що є кредитором ТОВ "Фросбі-М" за кредитним договором №255/1/13-КL від 23.09.2013 р. Отже, фактично ТОВ "ФК Фактор Плюс" оспорює наявність у даний час у ПАТ "Златобанк" суб'єктивного матеріального права, на захист якого ним поданий позов - отримання кредитних коштів, процентів, неустойки та інших нарахувань, у т.ч. за рахунок переданого в іпотеку майна.

Поряд з цим, позивач - ПАТ "Златобанк" вважає договір застави майнових прав таким, що укладений всупереч чинному законодавству і є абсолютно недійсним - нікчемним.

Разом з тим, ПАТ "Златобанк" ініційовано звернення до господарського суду м. Києва з позовом, заявленим до ТОВ "Універсальні інформаційні технології" про визнання такого договору та договорів про внесення змін і доповнень до нього недійсними. За відповідним позовом порушено провадження у справі №910/9668/15, яка на даний час розглянута господарським судом м. Києва по суті. Так, рішенням господарського суду м. Києва від 15.06.2015 у справі №910/9668/15 відповідний позов задоволено та визнано недійсним зазначений договір застави майнових прав та договір від 23.01.2015 про внесення до нього змін.

Таким чином, у відповідній справі господарський суд м. Києва встановив, що відповідний договір застави майнових прав не є підставою для виникнення у ТОВ "ФК Фактор Плюс" прав, обумовлених таким договором, зважаючи на те, що недійсний договір не породжує виникнення у сторін такого договору прав та обов'язків, ним визначених.

Відповідні обставини, встановлені щодо ТОВ "ФК Фактор Плюс" у відповідній справі, мають суттєве значення для даної справи, зокрема, для з'ясування того, чи є особа, яка подала даний позов - ПАТ "Златобанк" носієм суб'єктивного матеріального права, на захист такий позов подано, - отримати задоволення за кредитним договором за рахунок майна, переданого в іпотеку (з урахуванням того, що іпотека носить акцесорний характер).

В силу ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Між тим, відповідне рішення суду на даний час не набрало законної сили, оскільки у встановлений для його оскарження строк - протягом 10 днів з дня складання повного тексту (мало місце 19.06.2015), 26.06.2015 ТОВ "ФК Фактор Плюс" здано до відділення зв'язку апеляційну скаргу для направлення її до господарського суду м. Києва , що підтверджується описом вкладення у цінний лист №0.

При цьому, з урахуванням прийняття відповідного рішення, що оскаржується, повторна оцінка відповідному договору у даній справі з урахуванням повноважень суду, визначених ст. 83 ГПК України, у даній справі є недоцільною, може призвести до існування різних висновків, що суперечить виключності рішення суду, а також може порушувати права осіб, які є стороною такого договору, однак, не є учасниками цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, стислий виклад суті спору та мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

В апеляційній скарзі Позивач вказує, що ТОВ «ФК «Фактор Плюс» набуде права вимоги за Кредитним договором тільки після завершення процедури звернення стягнення на заставлене майно і тому на думку позивача. справа № 910/9668/15не впливає на вирішення цієї справи.

Проте з вказаним висновком погодитись неможливо з огляду на наступне.

Як було вказано вище, права вимоги переходять до заставодержателя наступного дня після настання строку виконання зобов'язань за депозитним договором, якщо вони не будуть виконані. При цьому будь-яких інших застережень щодо початку процедури звернення стягнення первісним кредитором тощо в договорі не передбачено.

За таких обставин, розгляд даної справи є неможливим до розгляду апеляційної скарги ТОВ "ФК Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 року у справі №910/9668/15.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Київської області від 30.06.2015 року у справі №911/1712/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи повернути до Господарського Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третім особам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло

Повний текст постанови складено 29.07.2015 року.