ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 року Справа № 904/3608/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання: Валяр М.Г.

представники сторін:

від позивача: Нугаєва В.В. - представник ( дов. від 26.01.2015 р. )

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства

"ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 р. у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Проектно-технологічний та конструкторський інститут "УКРКРАНЕНЕРГО",

м. Харків

до Публічного акціонерного товариства

"ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ",

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 166 069 грн. 01 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з Відповідача заборгованості в розмірі 105 781,00 грн. основного боргу, 21 351,23 грн. пені, 37 676,90 грн. інфляційних втрат, 1 259,88 грн. - 3 % річних. Заявлені позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача господарського зобов'язання встановленого умовами договору № 878 від 26.08.2014 р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 р. ( суддя Ліпинський О. В. ) по справі № 904/3608/15 позов задоволено частково - стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний та конструкторський інститут "Укркраненерго" - 105 718,00 грн. основного боргу, 21 351,23 грн. пені, 1 259,88 грн. - 3 % річних, 37 676,90 грн. інфляційних втрат, 3 320,12 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги, Відповідач посилається на те, що оскільки третейське застереження, що укладене між сторонами та міститься у п. 6.2. Договору є чинним, не було визнано недійсним і може бути виконано, то господарським судом Дніпропетровської області неправомірно були відхилені доводи Відповідача, стосовно того, що спір повинен вирішуватись у Постійно діючому Регіональному суді при Асоціації «Регіональна правова група». Так, під час розгляду справи у відзиві на позов, Відповідач просив суд припинити провадження у справі з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Також, Відповідач зазначає, що третейське застереження ніяким чином не обмежує права та обов'язки сторін договору у доступі до правосуддя і це цілком розумів Позивач, підписуючи Договір і, таким чином, погоджуючись з його умовами. Зазначена правова позиція Відповідача знайшла своє відображення у п. 4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», рішенням Конституційного Суду України від 10.01.2008 р. N 1-рп/2008 у справі N 1-3/2008, постанові Вищого господарського суду України від 29.04.2015 р. у справі № 910/28560/14-г.

У відзиві на апеляційну скаргу, Публічне акціонерне товариство "Проектно-технологічний та конструкторський інститут "УКРКРАНЕНЕРГО" просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 р. у справі № 904/3608/15 залишити без змін, з огляду на те, що третейське застереження, наявне в договорі № 878 від 26.08.2014 р. є не чинним та не може бути виконане, оскільки підлягало виконанню для сторін впродовж дії Договору, проте після закінчення строку, на який було укладено Договір, третейське застереження припинило свою силу разом з договором, у зв'язку з чим у Позивача відсутні підстави для звернення до третейського суду , що, зокрема, також на даний момент суперечить його волі та інтересам. Отже, у разі коли між сторонами у договорі передбачене третейське застереження, але одна із сторін заперечує проти нього, то прерогатива має бути віддана відсторонюванню права на захист своїх інтересів в судовому порядку ( аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 17.12.2009 р. № 2/235-09 ( 18/181-09 ) та від 02.08.2010 р. № 2/235-09 ( 18/181-09 ).

Розпорядженням секретаря судової палати від 09.07.2015 р., у зв'язку з перебуванням судді Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 1, у відрядженні, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Бахмат Р. М., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 р. у справі № 904/3608/15, апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який було призначено на 28.07.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 27.07.2015 р., у зв'язку з виходом на роботу судді Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, та у зв'язку з перебуванням судді Бахмат Р.М.- члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Кузнецова В.О., Євстигнеєва О.С.

В судове засідання представник Відповідача не з'явився. Клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, від Відповідача до суду не надходило.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представника сторони - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без його участі, якщо нез'явлення цього представника не перешкоджає вирішенню спору.

Ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Абзацом 1 п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що Відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні, судова колегія розглядає апеляційну скаргу у відсутності представника Відповідача, за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 28.07.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, та доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як встановлено матеріалами справи - 26.08.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Проектно-технологічний та конструкторський інститут "УКРКРАНЕНЕРГО"

( Виконавець ) та Публічним акціонерним товариством "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" ( Замовник ) укладено Договір № 878, згідно з п. 1.1. якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов'язання по розробці робочої документації: Технічне переоснащення крана мостового електричного грейферного Q 20 т інв № 44011533 РОФ-1 ПАТ "ІнГЗК".

Предметом спору по цій справі є вимоги Виконавця до Замовника про стягнення вартості виконаних робіт.

Відповідач просив місцевий суд припинити провадження у справі з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на п. 6.2. Договору.

Задовольняючи частково позовні вимоги Позивача, суд першої інстанції відхилив доводи Відповідача, стосовно того, що даний спір повинен вирішуватись у Постійно діючому Регіональному суді при Асоціації "Регіональна правова група", виходячи з наявності спірних правовідносин, та відсутності права у суду відмови особі в розгляді позовної заяви, якщо з матеріалів справи вбачається, що даний спір підвідомчий господарському суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам спір може бути передано на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсним актів, а також спорів, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України від 10.01.2008 р. № 1-рп/2008 у справі №1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу "Третейське застереження" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного

законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських відносин може бути переданий його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків встановлених законом ( статтею 17 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, статтею 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України). Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (ч. 6, 9 ст. 12 Закону України "Про третейські суди").

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 6.2. Договору в разі, якщо спори або розбіжності, які виникли в зв'язку з виконанням даного Договору, або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» у відповідності з Регламентом вказаного суду. Рішення Третейського суду є кінцевим та обов'язковим для сторін та підлягає виконанню в терміни, зазначені в рішенні суду.

Тобто, підписавши договір із третейським застереженням, сторони погодили, що будь-які суперечки та спори щодо даного договору між ними підлягають розгляду третейським судом.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

З матеріалів справи вбачається, що у письмовому відзиві на позовну заяву Відповідач, посилаючись на третейське застереження у п. 6.2. договору, просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Господарський суд, до якого подано позов, з питання, що є предметом третейської угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо Відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом ( п. 4.2., 4.2.3. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" ).

За таких обставин, враховуючи: закріплене ч. 5 ст. 55 Конституції України право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та неможливість скасування або обмеження цього конституційного права (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України); встановлену законодавством та п. 6.2. чинного договору можливість розгляду господарського спору третейським судом; обов'язковість виконання договору сторонами згідно ст. 629 ЦК України, а також відмову Відповідача від розгляду справи господарським судом - висновок господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Позивача з тих підстав, що обмеження права на звернення до господарського суду не допускається, колегія суддів вважає помилковим, оскільки такий висновок зроблений без врахування наведених вище норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та припинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки рішення суду не відповідає чинному законодавству України та обставинам справи.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 р. у справі № 904/3608/15 скасувати.

Провадження у справі № 904/3608/15 припинити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний та конструкторський інститут "УКРКРАНЕНЕРГО" ( м. Харків ) на користь Публічного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" ( м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область ) - 1 660,06 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, про що видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 29.07.2015 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя В.О. Кузнецов