ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.Справа № 915/88/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ФОП ОСОБА_1 - не з'явився,

від ПАТ "Миколаївгаз" - Козирєв А.В., за довіреністю,

від ОСОБА_3 - не з'явився,

від ОСОБА_4 - не з'явився,

від ОСОБА_5 - не з'явився,

від ОСОБА_6 - не з'явився,

від ОСОБА_7 - не з'явився,

від ОСОБА_8 - не з'явився,

від ОСОБА_9 - не з'явився,

від ОСОБА_10 - не з'явився,

від ОСОБА_11 - не з'явився,

від ОСОБА_12 - не з'явився,

від ОСОБА_13 - не з'явився,

від ОСОБА_14 - не з'явився,

від ОСОБА_15 - не з'явився,

від ОСОБА_16 - не з'явився,

від ОСОБА_17 - не з'явився,

від ОСОБА_18 - не з'явився,

від ОСОБА_19 - не з'явився,

від ОСОБА_20 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року

у справі №915/88/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3;

2. ОСОБА_4;

3. ОСОБА_5;

4. ОСОБА_6;

5. ОСОБА_7;

6. ОСОБА_8;

7. ОСОБА_9;

8. ОСОБА_10;

9. ОСОБА_11;

10. ОСОБА_12;

11. ОСОБА_13;

12. ОСОБА_14;

13. ОСОБА_15;

14. ОСОБА_16;

15. ОСОБА_17;

16. ОСОБА_18;

17. ОСОБА_19;

18. ОСОБА_20

про зобов'язання припинити і заборонити газопостачання абонентам,

встановив:

У січні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (далі-відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про зобов'язання відповідача за власний рахунок припинити газопостачання від належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків вищевказаних абонентів та заборону відповідачу без надання письмового дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам (третім особам у справі).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року (суддя Смородінова О.Г.) позов задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню і газифікації "Миколаївгаз" за власний рахунок припинити газопостачання від належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано наступним.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.02.2009р. у справі №6/86/09 визнано за ОСОБА_1 право власності на збудовані мережі газопроводу високого, середнього, низького тиску загальною протяжністю 51852 м, змонтовані ШП -2 одиниці, ШРП - 1 одиниця, ГШРП - 2 одиниці в смт.Арбузинка Миколаївської області.

У відповідності до рішення господарського суду Миколаївської області від 09.09.2011р. у справі № 5016/2215/2011(13/110), заборонено ПАТ по газопостачанню і газифікації "Миколаївгаз" приймати в експлуатацію, підключати і проводити врізку споживачів без письмової згоди підприємця ОСОБА_1 до газопроводу, розташованого в смт. Арбузинка Миколаївської області, технічне обслуговування якого здійснює ПАТ по газопостачанню і газифікації "Миколаївгаз" за укладеним з підприємцем ОСОБА_1 договором № 1/2008-07 від 25.03.2008 року.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом першої інстанції встановлено, що після закінчення 25.03.2011р. строку дії наданих позивачем дозволів третім особам на користування вуличною газовою мережею відповідач продовжує користуватись цією газовою мережею для надання послуг з постачання природного газу третім особам та отримувати за це плату, чим порушуються права позивача на власність.

В задоволенні позовної вимоги стосовно заборони ПАТ "Миколаївгаз", без письмового дозволу підприємця ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам суд першої інстанції відмовив, мотивуючи це тим, що ця вимога стосується не тільки газової мережі, що належить ОСОБА_1

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулись до суду з апеляційними скаргами.

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" в апеляційній скарзі від 30.04.2015р. просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року в частині зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз" за власний рахунок припинити газопостачання через належний фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 газопровід в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані абонентів (третіх осіб у справі).

Апеляційна скарга ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" мотивована наступним.

Як зазначає скаржник, договір на виконання соціального замовлення від 02.08.2006р. укладено між позивачем та органом місцевого самоврядування, а тому жодного відношення до скаржника цей договір не має.

Також господарський суд, задовольняючи позов, послався на правовідносини, що виникли на підставі укладеного між позивачем та Арбузинською селищною радою (органом місцевого самоврядування) договору, яким передбачено обов'язок третіх осіб відшкодувати вартість будівництва газопроводу позивачу. При цьому, як стверджує скаржник, оцінка зазначеного договору в частині розповсюдження його дії на обов'язки третіх осіб судом не надана.

Судом не надано відповідної оцінки діям позивача щодо примусу третіх осіб до укладання додаткових договорів і додаткових угод та несення додаткових витрат на відшкодування вартості будівництва газопроводу і цим самим не вказано відповідність способу захисту порушених прав третіх осіб.

Також, на думку скаржника, судом першої інстанції було порушено вимоги ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, адже у позовній заяві позивач вказує на відсутність правових підстав та договірних відносин на право проводити технічне обслуговування, користування, відання і експлуатацію газових мереж і таке твердження збігається з позицією відповідача про нечинність договору №1/2008-07 від 25.03.2008р.

Як вказує ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", позивач не надав жодних доказів про обізнаність третіх осіб в необхідності в подальшому отримання безстрокового дозволу та понесення додаткових витрат на відшкодування вартості будівництва газопроводу в смт. Арбузинка Миколаївської області.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" посилається на Постанову Вищого господарського суду України від 14.04.2015р., якою рішення господарського суду Миколаївської області від 18.09.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.12.2014р. по справі №915/1056/14 було скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Також, як зазначає ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" рішенням №14-рш Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ 11.12.2008р. по справі №1-26.213/6-2008 дії позивача щодо надання обмеженого дозволу третім особам на користування вуличною розподільчою газовою мережею до визначення повної вартості будівництва і повного розрахунку із ним за будівництво газової мережі визнано незаконними та зобов'язано позивача не обумовлювати видачу дозволів терміном.

Відповідач зазначає, що відповідно до п.4.1.5 Договору між Арбузинською селищною радою та позивачем від 02.08.2006р., ФОП ОСОБА_1 повинен звертатись до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав на отримання від третіх осіб відшкодування використаних ним своїх коштів, як інвесторських, у відповідності до вимог інституту зобов'язального права.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в апеляційній скарзі від 05.05.2015р. просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи в частині заборони відповідачу без надання письмового дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання 18-ти абонентам в смт. Арбузинка.

Відзиви на апеляційні скарги від позивача, відповідача та третіх осіб не надходили.

Треті особи не забезпечили явку своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надійшло пояснення на позовну заяву, в якому вказані треті особи просять скасувати рішення господарського суду Миколаївської області та відмовити ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позову з тих підстав, що, на їх думку, ФОП ОСОБА_1 зловживає своїм монопольним становищем на ринку.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважаючи вимоги, викладені в ній, обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції незаконним.

ФОП ОСОБА_1 в засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Крім того, від ФОП ОСОБА_1 надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, яке судовою колегією відхилено, з огляду на приписи статті 22 та статті 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області №77 від 02.08.2006р. ФОП ОСОБА_1, як підряднику, було делеговано функції замовника на будівництво газопостачання в смт. Арбузинка Миколаївської області.

На виконання зазначеного рішення, 02.08.2006р. між ФОП ОСОБА_1 та Арбузинською селищною радою було укладено договір на виконання соціального замовлення, відповідно до п.1 якого сторони взяли на себе обов'язки у спільній пайовій участі здійснити будівництво газопроводів високого, середнього, низького тиску відстанню 64578 м, монтаж ШРП - 7 шт., ГШРП - 2 шт., ПГРК - 1 шт. для забезпечення газопостачання смт. Арбузинка.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.1.7 даного договору Арбузинська селищна рада зобов'язалася по закінченню будівництва та введення об'єкта в експлуатацію надати виконавцю право власності на збудовані газопроводи до повних розрахунків з ним.

Підприємець ОСОБА_1О здійснив будівництво мережі газопроводів у смт. Арбузинка, що підтверджується розпорядженнями Арбузинської райдержадміністрації та актами державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту за період з 25.07.2007р. по 30.12.2008р.

Умови договору від 02.08.2006 року доповнено п. 4.1.7, який викладено в наступній редакції: "Надати кожному споживачу, який сплатить свою частку у вартості будівництва газопровідних мереж, безстроковий дозвіл на підключення і користування газовими мережами".

Як вбачається із матеріалів справи, а зокрема дозволами №№275,276,277,278 від 14.10.2008р., №№279,280 від 21.10.2008р., №№281,282 від 28.10.2008р., №№283,284,285,286,287,288,289,290,291 від 04.11.2008р. та №335 від 18.12.2008р.,ФОП ОСОБА_1 надав згоду третім особам у справі на підключення до вуличної розподільчої газової мережі смт. Арбузинка та користування нею строком до 25.03.2011р.

У зв'язку із закінченням строку дозволів, ФОП ОСОБА_1 у повідомленнях №№275-291 від 31.03.2011р. та №335 від 04.04.2011р. довів до відома ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про закінчення строку користування вуличною газовою мережею і про заборону користуватися нею після 25.03.2011 року.

З аналогічним повідомленням позивач листом №20 від 05.09.2013р. звернувся до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області.

У відповіді на це повідомлення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" листом від 16.09.2013р відмовило у відключенні споживачів від вуличної газової мережі, а Арбузинська селищна рада листом від 25.09.2013 повідомила, що відключення споживачів від вуличних мереж не є компетенцією селищної ради і може здійснюватись лише ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" .

В матеріалах справи містяться копії рішень господарського суду Миколаївської області від 09.09.2011р. у справі № 5016/2215/2011(13/110) та від 26.02.2009р. у справі №6/86/09, які є преюдиційними для вирішення спору у даній справі, згідно з якими позивач є власником газових мереж смт. Арбузинка, а у ПАТ "Миколаївгаз" відсутні права на володіння і користування цими газопроводами.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 7 ст.319 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1,2 ст.321 ЦК України). Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст.386 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що місце приєднання внутрішніх газових мереж абонентів третіх осіб у справі, яким відповідач здійснює постачання природного газу, знаходиться на зовнішній газовій мережі, котра приєднується до належних позивачу газопроводів. На місці приєднання внутрішніх газових мереж абонентів третіх осіб у справі і зовнішніх газових мереж, котрі приєднується до належних позивачеві газопроводів, знаходяться запірні пристрої. Технічне обслуговування цих пристроїв, як і зовнішніх газових мереж до внутрішніх газових мереж абонентів третіх осіб у справі, а також належних йому газових мереж смт. Арбузинка здійснюється відповідачем на підставі укладеного між ним та відповідачем договору від 25.03.2008 р., який є чинним на даний час.

Вказане вище відповідає приписам ч.4 ст.30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно з яким місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки. Отже, відповідач має технічну можливість припинити постачання абонентам третім особам у справі природного газу по належним позивачу газопроводам шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на цих пристроях.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині зобов'язання відповідача за власний рахунок припинити газопостачання вказаним вище третім особам є правомірним, оскільки позивач належним чином довів та підтвердив документально позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовної вимоги про заборону публічному акціонерному товариству по газопостачанню і газифікації "Миколаївгаз" без надання письмового дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам в смт.Арбузинка Миколаївської області, судова колегія вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки стосується не тільки газової мережі, належної ОСОБА_1 В разі її задоволення ПАТ "Миколаївгаз" буде позбавлений права без дозволу ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання абонентам в смт.Арбузинка також по газових мережах, які не є власністю ОСОБА_1

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржниками не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржники посилаються, як на підставу своїх вимог.

Посилання скаржника на рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.12.2008р. за №14 по справі №1-26.213/6-2008 не впливає на законність висновків суду першої інстанції, оскільки вказаним рішенням зобов'язано ФОП ОСОБА_1 привести у відповідність умови договору з ВАТ "Миколаївгаз" від 25.03.2008р. №1/2008-07, передбачивши обов'язок ФОП ОСОБА_1 видавати дозволи на підключення до розподільчого газопроводу у разі, коли громадяни внесли плату за видачу такого дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні дозволи були видані ОСОБА_1 до рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ. В подальшому ФОП ОСОБА_1 звернувся до третіх осіб з пропозицією провести оплату за користування вуличною газовою мережею та отримати безстроковий дозвіл на подальше користування газовою мережею. Однак треті особи не погодились на умови, запропоновані ФОП ОСОБА_1

Доводи третіх осіб щодо відсутності у позивача права на відключення від газопостачання судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують факту відмови третіх осіб здійснити оплату за підключення до вуличної газової мережі. По суті, треті особи наполягають на своєму праві користуватись газовими мережами, що є власністю позивача, без його дозволу та без будь-якої плати за це користування.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року

у справі №915/88/15 залишити без змін, а апеляційні скарги публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 24.07.2015р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.