РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015№910/12649/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/12649/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстальпоставка", м. Запоріжжя,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сталепромислова Компанія-Україна", м. Київ,

про стягнення 69 000 грн.,

за участю представників:

позивача - Краснокутського В.В. (довіреність від 12.06.2015 №б/н);

відповідача - Гічко Ю.М. (довіреність від 12.06.2015 №1206).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецстальпоставка» (далі - ТОВ «Спецстальпоставка») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сталепромислова Компанія-Україна» (далі - ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна») 69 000 грн., сплачених позивачем на підставі рахунку-фактури від 12.03.2015 №СФ-0001412 за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2015 порушено провадження у справі.

06.07.2015 від ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке:

- 09.04.2015 позивачем на адресу відповідача надіслано висновок Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та фаросплавів» (далі - ДП «УкрНДІспецсталь»), однак з висновку відповідачем неможливо було встановити, чи досліджувався саме зразок із партії товару, поставленого ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» згідно з видатковою накладною від 17.03.2015 №РН-1703-02, тобто відповідач був позбавлений можливості ідентифікувати товар, дослідження якого здійснювалося ДП «УкрНДІспецсталь»; 12.05.2015 відповідачем на адресу ТОВ «Спецстальпоставка» надіслано листа №1205-01 з проханням направити зразок невідповідного товару для проведення хімічного аналізу для перевірки обставин невідповідності поставленої продукції згідно з видатковою накладною від 17.03.2015 №РН-1703-02; станом на 06.07.2015 зразки товару відповідачем так і не отримані;

- позивачем не було складено відповідного акта, в якому зазначалося б кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів, як це передбачено Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7 (далі - Інструкція);

- факт повернення позивачем товару та факт його отримання відповідачем повинен бути підтверджений первинними документами, це мають бути видаткова накладна на повернення та довіреність, видана ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна»; оскільки видаткова накладна на повернення від позивача товару сторонами не була оформлена, у ТОВ «Спецстальпоставка» відсутні підстави вимагати стягнення з відповідача грошових коштів, так як ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» не отримало товар; крім того, надана позивачем товарно-транспортна накладна від 20.03.2015 №007004202 не є доказом того, що товар було повернуто відповідачу; відповідно до відомостей у вказаній товарно-транспортній накладній, яка, в свою чергу, згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила), є єдиним документом, призначеним для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи ідентифікувати товар та стверджувати, що цей товар є предметом договору поставки укладеного сторонами не можливо; у графі «підпис клієнта» взагалі не міститься підпис особи, яка отримала товар; також зазначена в товарно-транспортній накладній адреса (м. Львів) не відповідає адресі відповідача, зазначеній у виписці з Єдиного державного реєстру юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців (м. Київ, вул. Борщагівська, 117).

У судовому засіданні 20.07.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, наголошуючи на доводах, які зазначених у відзиві на позовну заяву.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» було виставлено позивачу рахунок-фактуру від 12.03.2015 №СФ-0001412 для оплати товару «Круг ф 115 ст.ЭИ929ВД» на суму 69 000 грн.

Вказаний рахунок-фактуру було оплачено ТОВ «Спецстальпоставка», що підтверджується платіжним дорученням від 12.03.2015 №615 на суму 69 000 грн., наявним у матеріалах справи.

На адресу ТОВ «Спецстальпоставка» було поставлено товар «Круг ф 115 ст.ЭИ929ВД», у зв'язку з чим відповідачем було виставлено видаткову накладну від 17.03.2015 №РН-1703-02 для оплати такого товару.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статі 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сторонами укладено усний договір поставки.

Відповідно до частин першої та другої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З метою перевірки якості поставленого товару на відповідність ГОСТ5632-92 позивач 19.03.2015 звернувся до ДП «УкрНДІспецсталь»; останнє, в свою чергу, склало висновок від 20.05.2015 №22-ВУ, в якому зазначено, що хімічний склад зразка не відповідає жароміцним сплавам марки «ЭИ 929 ВД».

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Спецстальпоставка» вказувало, що у зв'язку з невідповідністю якості товару 23.03.2015 позивачем було повернуто такий товар ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна», на підтвердження цього позивачем додано накладну на вантаж відправника від 20.03.2015 №007004205.

При цьому, судом встановлено, що копія накладної на вантаж відправника від 20.03.2015 №007004205 має лише підпис «представник ТОВ «ТК «САТ» Кузнецова», проте не містить підписів уповноважених осіб ні ТОВ «Спецстальпоставка», ані ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна»; крім того, у накладній відсутні відтиски печаток сторін на підтвердження того, що позивачем товар було передано саме відповідачу.

ТОВ «Спецстальпоставка» звернулося до ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» з листом від 30.03.2015 №03/30-15/ССП, в якому просило відповідача повернути грошові кошти у сумі 69 000 грн. у зв'язку з тим, що продукція (товар) не відповідає за хімічним складом; крім того, зазначено, що товар «Круг марки ст. ЭИ929ВД ф 115» було надіслано позивачем в місто Львів і спрямовано на одержувача ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» (Татарченко Р.).

Відповідач, в свою чергу, звернувся до позивача із листом від 30.03.2015 №3003-01, в якому просив ТОВ «Спецстальпоставка» надіслати протокол хімічного аналізу та документальне підтвердження того, яка саме партія товару була предметом відповідного дослідження.

ТОВ «Спецстальпоставка» супровідним листом від 09.04.2015 №09/04-15/ССП було надіслано такі документи: копію висновку за хімічним складом зразка жароміцного сплаву на предмет його відповідності марки ЭИ929-ВД, проведеного незалежною акредитованою лабораторією; копію сертифіката, отриманого від відповідача; копію рахунку-фактури від 12.03.2015 №СФ-0001412; копію видаткової накладної від 17.03.2015 №РН-1703-02; копію накладної на вантаж відправника від 20.03.2015 №007004205 (круг ЭИ929-ВД на прохання менеджера відповідача було відправлено в м. Львів, одержувачем був представник ТОВ «Сталепромислової Компанії Україна» Татарченко P.); оригінал листа від 30.03.2015 №03/30-15/ССП на повернення коштів.

Однак, на думку позивача, відповідачем безпідставно не були повернуті грошові кошти у сумі 69 000 грн., у зв'язку з чим ТОВ «Спецстальпоставка» звернулося до ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» з вимогою від 17.04.2015 №17/04-15/ССП, в якій вимагалося в семиденний термін перерахувати кошти у сумі 69 000 грн. на рахунок позивача за товар «Круг марки ст. ЭИ929ВД ф 115», що не відповідає за хімічним складом та який було повернуто ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна», які були сплачені платіжним дорученням від 12.03.2015 №615.

Вказану вимогу було надіслано 17.04.2015 на адресу відповідача та отримано уповноваженою особою ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» Катеринюк Ю. 27.04.2015 .

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Як було встановлено, ДП «УкрНДІспецсталь» складено висновок від 20.05.2015 №22-ВУ, в якому зазначено, що хімічний склад зразка не відповідає жароміцним сплавом марки «ЭИ 929 ВД», однак, з наданого висновку не можливо встановити, що вказаною експертною установою досліджувався саме зразок із партії товару, який було поставлено відповідачем на підставі видаткової накладної від 17.03.2015 №РН-1703-02.

ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна», в свою чергу, звернулося до ТОВ «Спецстальпоставка» з листом від 12.05.2015 №1205-01, в якому зазначило, що перевірка якості поставленого товару відбулась в односторонньому порядку, без виклику представника ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна», у зв'язку з чим просило направити зразок невідповідного товару для проведення хімічного аналізу для перевірки обставин невідповідності поставленої продукції згідно з видатковою накладною від 17.03.2015 №PH-1703-02; в разі підтвердження наданої позивачем інформації відповідач зобов'язався повернути на розрахунковий рахунок ТОВ «Спецстальпоставка» грошові кошти, сплачені за металопрокат, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту повернення товару.

Проте, станом на день прийняття даного рішення зразки товару позивачем так і не було надано ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна».

При цьому, судом встановлено, що у пункті 14 Інструкції зазначено, що приймання продукції по якості й комплектності проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними й Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація й т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектності, що зробила продукції й в акті вказується, які документи відсутні.

У пункті 16 вказаної Інструкції вказано, що при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування, що зробило продукції, тари або впакування вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні й супровідних документах, що засвідчують якість продукції (пункт 14 Інструкції), одержувач припиняє подальше приймання продукції й складає акт, у якому вказує кількість оглянутої продукції й характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язано забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості й змішання з іншої однорідною продукцією.

Одержувачем також зобов'язано викликати для участі в продовженні приймання продукції й складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачене в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі.

Як було встановлено судом, ТОВ «Спецстальпоставка» не було оформлено належного акта щодо невідповідності якості отриманого від ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» товару на підставі рахунку-фактури від 12.03.2015 №СФ-0001412.

Разом з тим, у пункті 26 Інструкції зазначено, що у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними й Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачений відбір зразків (проб), особи, що брати участь у прийманні продукції по якості, зобов'язано відібрати зразки (проби) цієї продукції.

При цьому, з відібраних зразків (проб) один залишається в одержувача, другий направляється виготовлювачеві (відправникові) продукції. У всіх випадках, коли це передбачене стандартами, технічними умовами, іншими обов'язковими правилами й договором, відбираються додаткові зразки (проби) для здачі на аналіз або випробування в лабораторії або науково-дослідні інститути. Про здачу зразків (проб) на аналіз або випробування робляться відповідні оцінки в акті відбору зразків (проб). Відібрані зразки (проби) продукції повинні зберігатися одержувачем, виготовлювачем (відправником) до вирішення спору про якість продукції, а у випадках передачі матеріалів про випуск недоброякісної продукції в органі прокуратури й суду - до розгляду справи в цих органах (пункт 28 Інструкції).

Отже, судом встановлено, що позивачем не дотримано вимог Інструкції та не складно відповідного акта щодо неналежної якості товару.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи накладну на вантаж відправника від 20.03.2015 №007004205, однак, із вказаної накладної неможливо встановити, який саме товар та у якій кількості було надіслано.

У статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої та другої статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, у розділі 1 Правил зазначено, що товарно-транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Разом з тим, з накладної на вантаж відправника від 20.03.2015 №007004205 вбачається, що відправлення товару здійснювалося з міста Запоріжжя у місто Львів отримувачу Татарченко Р., проте відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження постачальника (ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна») є м. Київ, вул. Борщагівська, 117.

При цьому, як вже було встановлено судом, копія накладної на вантаж відправника від 20.03.2015 №007004205 не містить підписів уповноважених осіб ТОВ «Спецстальпоставка» як постачальника та ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» як одержувача товару; крім того, у накладній відсутні відбитки печаток сторін, які б підтверджували передачу товару «Круг ф 115 ст.ЭИ929ВД».

У матеріалах даної справи відсутні докази того, що фізична особа Татарченко Р. (одержувач товару у м. Львові) є представником ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна» та мав відповідне право на отримання товару («Круг ф 115 ст.ЭИ929ВД»).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Отже, позивач не дотримався вимог Інструкції та Правил, не подав суду належного доказу надіслання товару «Круг ф 115 ст.ЭИ929ВД» на адресу ТОВ «Сталепромислова Компанія-Україна», у зв'язку з чим позов визнається судом недоведеним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.07.2015.

Суддя О. Марченко