УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.07.2015Справа № 925/1217/15

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до Державного підприємства "Енергоринок"

про зобов'язання укласти договори

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.07.15, на підставі ст. 15 ГПК України, позовна заява Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Державного підприємства «Енергоринок» про зобов'язання укласти договори з доданими до неї матеріалами була направлена за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва.

Господарський судом м. Києва встановлено, що вказана позовна заява № 4827/09-03 від 23.07.15 підлягає поверненню з наступних підстав.

Частинами 1-3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Частиною 1 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їхнє посадове становище. Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документів, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

Суд звертає увагу заявника, що позовну заяву підписано особою, повноваження якої належним чином не підтверджені. З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником за довіреністю - директором з правових, майнових та корпоративних відносин Гушул С.В. До позовної заяви додано довіреність № 8128/09-03 від 25.12.14, відповідно до якої в.о. Голови правління Карпенко І.О. уповноважує Гушула С.В. представляти інтереси Товариства та діяти від його імені.

Проте серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом день подання позову до суду підтверджували посадове становище Карпенка І.О. як виконуючого обов'язки керівника позивача, як-то: наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи, довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника тощо.

Таким чином заявником не було надано належних доказів, які б підтверджували повноваження Карпенка І.О. підписувати і видавати від імені Товариства довіреності.

Згідно п. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є в наявності у відповідача дані документи.

З описів вкладення у цінні листи № 876, 817, 809, 868, 876, 833, 825 від 23.07.2015 р., що додані до позовної заяви в якості доказу направлення відповідачу та третім особам копії позовної заяви № 4827/09-03 від 23.07.15 вбачається, що позивач направив відповідачам та третім особам позовну заяву № 4827/0905, в той час як до суду було подано позовну заяву під іншим номером - № 4827/09-03.

Враховуючи викладене, зазначені описи не можуть вважатись належними доказами надсилання відповідачеві та третім особам копії саме позовної заяви від 23.07.15 № № 4827/09-03.

З огляду на вищенаведене, суду не надані належні докази на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Таким чином, керуючись п. 1, 6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Пукшин Л.Г.