РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015Справа №917/947/15

За позовом Селянського (фермерського) господарства «Регіон-2»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про закриття банківського рахунку

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Селянське (фермерське) господарство «Регіон-2» звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №183 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про закриття банківського рахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення умов Договору №105 на розрахунково-касове обслуговування від 15.12.2011 року не було здійснено за поданими позивачем платіжними дорученням перерахування коштів у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень, та на вимогу позивача не закрито банківський рахунок.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов: 1) зобов'язавши відповідача закрити банківський рахунок позивача №6201, відкритий у Придніпровському регіональному департаменті АТ «Банк «Фінанси та Кредит»; 2) зобов'язавши відповідача перерахувати залишок коштів з банківського рахунку позивача №6201 у розмірі 44 702,30 грн. на рахунок №9583, відкритий у Акціонерному Товаристві «ПроКредит Банк» (, МФО 320984).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.05.2015 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21.05.2015 року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.05.2015 року матеріали справи надіслано за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.06.2015 року (суддя Якименко М.М.) прийнято справу №917/947/15 до розгляду та призначено її розгляд на 08.07.2015 року.

07.07.2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

08.07.2015 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 08.05.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 08.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2011 року між Селянським (фермерським) господарством «Регіон-2» (далі по тексту - клієнт, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач, Банк, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») укладено Договір №105 на розрахунково-касове обслуговування (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у національній валюті №01 (надалі - Рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку згідно Тарифів Банку в порядку і на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування Рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання Банком грошових коштів з Рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3.2. Договору, вести комплексне розрахунково-касове обслуговування Рахунку та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між Банком і Клієнтом

Відповідно до п. 3.3.3. Договору, Банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час з 9:00 до 16:00 крім суботи, неділі та святкових та неробочих днів.

Позивачем було подано для виконання до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» наступні платіжні доручення:

- №1 від 05 лютого 2015 року на суму 16 790, 00 грн.;

- №2 від 05 лютого 2015 року на суму 4 400, 00 грн.,

- №16 від 05 лютого 2015 року на суму 16 790,00 грн.,

- №3 від 13 лютого 2015 року на суму 39 785,00 грн.,

- №26 від 13 лютого 2015 року на суму 39 785,00 грн.;

- №1 від 23 лютого 2015 року на суму 39 077, 50 грн.;

- №16 від 23 лютого 2015 року на суму 39 077,50 грн.;

- №35 від 06.03.2015 року на суму 651,45 грн.,

- №35 від 16.03.2015 року на суму 651,45 грн. (далі разом по тексту - платіжні доручення).

Суд зазначає, що вищевказані платіжні доручення прийняті банком, що підтверджується відтиском печатки та підписом уповноваженої особи (копії платіжних доручень містяться в матеріалах справи).

Згідно Довідок відповідача №9-314100/5 та №9-314100/6 від 24.03.2015 року рахунок позивача №01 змінено на №01, залишок коштів 44 702,30 грн.

Листом від 18.02.2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією щодо неналежного виконання умов договору, однак вищевказана претензія залишилась без відповіді.

26.03.215 року та 07.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявами про закриття банківського рахунку, однак заяви залишились не виконані.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, в порушення умов договору, відповідачем не було здійснено за поданими платіжними дорученнями перерахування коштів у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Нормами статті 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно статі 1068 ЦК України, банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (стаття 1074 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України (п. 5.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 р. за N 1172/8493).

Згідно з ч. 1 ст. 1094 ЦК України, банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. №22).

Пунктом 1.30 ст. 1 Закону України " Про платіжні системи та переказ коштів в Україні " встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п.8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Змістом розрахункового зобов'язання між сторонами спору є не передача (перерахування) один одному грошової суми (майнового зобов'язання), а виконання відповідачем доручень позивача (що носить немайновий, організаційний характер) щодо переводу коштів на користь третіх осіб, тобто позивач за структурою спірного правовідношення не є кредитором стосовно відповідача. Таким чином, режим тимчасової адміністрації та мораторію у відповідача не є підставою невиконання платіжних доручень клієнта про перерахування коштів з поточного рахунку, а також не може впливати ні на динаміку процесу, ні на його наслідки. Обставинами, що підтверджують вимоги позову є факти наявності на поточному рахунку позивача достатньої для переказів суми коштів та невиконання відповідачем розпоряджень клієнта щодо їх перерахування.

Обов'язок Банку виконати переказ за платіжними дорученнями не є майновим зобов'язанням, а є обов'язком виконати дії з розрахунково-касового обслуговування клієнта, шляхом перерахування коштів клієнта на підставі платіжних доручень (аналогічного правового висновку притримується Вищий господарський суд України у постанові від 14.01.2010 року №7/36-2009).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивачем в порушення Договору не було здійснено за поданими позивачем платіжними дорученням перерахування коштів у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень, та на вимогу позивача не закрито банківський рахунок.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача закрити банківський рахунок позивача №6201 та зобов'язання відповідача перерахувати залишок коштів з банківського рахунку позивача №6201 у розмірі 44 702,30 грн. на рахунок №9583, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, ) закрити банківський рахунок Селянського (фермерського) господарства «Регіон-2» (38850, Полтавська обл., Чутівський район, село Василівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 9, ) №6201, відкритий у Придніпровському регіональному департаменті АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, ) перерахувати залишок коштів з банківського рахунку Селянського (фермерського) господарства «Регіон-2» (38850, Полтавська обл., Чутівський район, село Василівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 9, ) №6201 у розмірі 44 702 (сорок чотири тисячі сімсот дві) грн. 30 коп. на рахунок №9583, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 107-А, , МФО 320984).

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, ) на користь Селянського (фермерського) господарства «Регіон-2» (38850, Полтавська обл., Чутівський район, село Василівка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 9, ) 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 14.07.2015 року.