РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/10290/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ»

До відповідача-1 Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер»

До відповідача-2 фізичної особи-підприємця Чередник Дарини Дмитрівни

Про зобов'язання вчинити дії

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Рацун О.В. (за дов.)

від відповідача-1 не з'явились

від відповідача-2 не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ» до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (відповідача-1), фізичної особи-підприємця Чередник Дарини Дмитрівни (відповідача-2) про зобов'язання Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» та фізичної особи-підприємця Чередник Дарини Дмитрівни з врахуванням обмежень встановлених договором поруки від 03.01.2014 № 03/01/14-1, солідарно виконати умови договору переробки товарів № 141-КП від 11.10.2012 в частині виконання специфікації від 14.05.2014 № 13 та специфікації від 20.06.2014 № 15, та відвантажити готову продукцію на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ», а саме: метилкремнегель вагою 23,2 тонн, вартістю 540792,00 грн..

Ухвалою суду від 24.04.2015 порушено провадження у справі № 910/10290/15.

Позовні до відповідача-1 мотивовані порушенням останнім взятих на себе зобов'язань за договором переробки товарів № 141-КП від 11.10.2012.. Вимоги до відповідача-2 ґрунтуються на договорі поруки № 03/01/14-1 від 03.01.2014.

Відповідач-1 подав клопотання про надсилання справи за підсудністю до господарського суду Запорізької області, яке мотивовано тим, що боржником за договором переробки товарів № 141-КП від 11.10.2012 є Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер», а з фізичною особою-підприємцем Чередник Дариною Дмитрівною у відповідача-1 будь-які правовідносини відсутні. Оскільки Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» знаходиться у м. Запоріжжі, на думку відповідача, справа підсудна господарському суду Запорізької області.

Вирішуючи дане клопотання суд виходить з приписів ст. 15 ГПК України, відповідно до якої справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. При цьому, закон не ставить територіальну підсудність справ в залежність від обґрунтованості вимог до того чи іншого відповідача. Враховуючи те, що фізична особа-підприємець Чередник Дарина Дмитрівна знаходиться у м. Києві, підстав для направлення справи за підсудністю до господарського суду Запорізької області немає.

Ухвалою суду від 04.06.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Відповідачі відзиву на позов не надали, явку представників в судове засідання не забезпечили, про день та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

11.10.2012 між Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер» (виконавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ» (замовником) укладено договір переробки товарів №141-КП (далі - Договір переробки).

Відповідно до п. 1.1 Договору переробки виконавець зобов'язується здійснювати переробку сировини (метилкремнегель, калій їдкий) (далі - сировина) з метою отримання гідрофобізуруючої рідини ГКЖ-11 К.

Поставка сировини для переробки здійснюється замовником в асортименті, кількості і в строки відповідно до специфікацій, погоджених сторонами (п. п. 4.2., 4.4. Договору переробки).

Відповідно до п. 4.3 Договору переробки поставка продукту переробки здійснюється на умовах FCA м. Запоріжжя, вул. Теплична, 57- склад виконавця (Інкотермс 2000) після отримання 100% оплати за виконану роботу.

Згідно з «Інкотермс» Офіційні правила тлумачення торговельних термінів «Міжнародної торгової палати» у редакції 2000 року термін «франко-перевізник» (FCA)

означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.

Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.

Виходячи зі змісту частини першої статті 7 ЦК України, звичаєм ділового обороту є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у сфері ділового обороту.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 7 ЦК України звичай може бути зафіксований у відповідному документі. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Разом з тим сторони вправі укласти договір, який суперечить звичаю.

Документами, що застосовуються в Україні, в яких зафіксовані звичаї ділового обороту, є, у тому числі, «Інкотермс» Офіційні правила тлумачення торговельних термінів «Міжнародної торгової палати» у редакції 2000 року.

Пунктом 4.4. Договору сторони визначили, що кількість і асортимент сировини, яка підлягає переробці в продукт переробки, замовник заявляє письмово в строк до 15 числа місяця, що передує запланованому місяцю відвантаження.

14.05.2014 між позивачем та відповідачем-1 підписана специфікація № 13 до Договору переробки, відповідно до якої виконавець зобов'язується здійснити переробку з поставленого метилхлорсилана в кількості 110,4 т метилкремнегель в кількості 47,01 т. Згідно зі специфікацією від 14.05.2014 №13 вартість переробки 1 тонни продукту переробки з врахуванням вартості тари становить 23310,00 грн..

На підставі специфікації від 14.05.2014 №13 позивач передав, а відповідач-1 прийняв в переробку 110400 кг метилтрихлорсілану, що підтверджується актом приймання-передачі давальницької сировини для переробки від 14.05.2014.

Згідно із специфікацією від 14.05.2014 №13 відповідачем-1 було перероблено 91117 кг метилхлорсілану і поставлено позивачеві готову продукцію - метилкремнегель. Залишок неперобленої відповідачем-1 сировини (метилтрихлорсілану) відповідно до специфікації від 14.05.2014р. №13 становить 19,283 т.

На виконання п.4.4. Договору переробки позивач 30.10.2014 на адресу відповідача-1 направив заявку від 29.10.2014 до специфікації від 14.05.2014 №13 до Договору переробки на переробку 19,283 тонн метилтрихлорсілану в 8,211 тонн готової продукції - метилкремнегелю зі строком відвантаження готової продукції до 30.12.2014.

Однак, відповідач-1 умови Договору переробки в частині виконання специфікації від 14.05.2014 №13 не виконав, вищезазначену готову продукцію не відвантажив.

20.06.2014 між позивачем та відповідачем-1 підписана специфікація № 15 до Договору переробки, відповідно до якої виконавець зобов'язується здійснити переробку з поставленого метилхлорсилана в кількості 35,2 т метилкремнійгель в кількості 14,98 т.

Згідно специфікації від 20.06.2014 №15 вартість пероробки 1 тонни продукту переробки з врахуванням вартості тари становить 23310,00 грн..

На підставі специфікації № 15 позивач передав, а відповідач-1 прийняв в переробку 36800 кг, що підтверджується актом приймання-передачі давальницької сировини для переробки від 20.06.2014.

На виконання п. 4.4. Договору переробки позивач 30.10.2014 на адресу відповідача-1 направив заявку від 29.10.2014 до специфікації від 20.06.2014 № 15 до Договору переробки товарів від 11.10.2012 на переробку 35,2 тонн метилтрихлорсілану в 14,989 тонн готової продукції - метилкремнегелю зі строком відвантаження готової продукції до 30.12.2014.

Однак, відповідач-1 на виконання специфікації від 20.06.2014 №15 готову продукцію не відвантажив.

На підставі виставленого відповідачем-1 рахунку від 03.07.2014 № 316 та рахунку від 15.07.2014 № 339 позивач сплатив за переробку сировини згідно із специфікаціями від 14.05.2014 № 13 та від 20.06.2014 № 15.

У свою чергу відповідач-1 до 30.12.2014 не відвантажив готову продукцію вагою 23,2 тонни метилкремнегелю на загальну суму 540792,00 грн..

Позивач звертався до відповідача-1 з листом від 14.01.2015 №96 про відвантаження готової продукції. Відповіді на надісланий лист від відповідача-1 не надійшло.

Позивач повторно звернувся до відповідача-1 з листом від 02.02.2015 вих. №98 про відвантаження готової продукції згідно із специфікацією від 14.05.2014 №13 та специфікацією від 20.06.2014. №15. Відповіді на вказаний лист також не надано.

Станом на день розгляду справи відповідач готову продукцію вагою 23,2 тонн позивачу не відвантажив.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності зобов'язання з відвантаження готової продукції у відповідача-1 перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем-1 не спростований.

Таким чином, позовні вимоги до відповідача-1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо наявності у фізичної особи-підприємця Чередник Дарини Дмитрівни солідарного обов'язку з Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер» за договором переробки товарів № 141-КП від 11.10.2012 в частині відвантаження готової продукції суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки №03/01/14-1 від 03.01.2014, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ» та фізичною особою - підприємцем Чередник Дариною Дмитрівною (поручителем), поручитель зобов'язався відповідати перед позивачем в межах суми 1000,00 грн. за виконання Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер» його зобов'язань за Договором переробки, а також усіх додаткових угод до нього, додатків, змін, специфікацій, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, включаючи зобов'язання із переробки сировини, поставки на користь позивача продукту переробки, повернення поставленої в переробку сировини, сплати відповідних грошових коштів передбачених Договором переробки, відшкодування збитків.

Порядок виконання зобов'язання поруки передбачено розділом 2 Договору поруки, відповідно до якого воно полягає у сплаті несплаченої боржником суми за Договором переробки або відшкодування завданих збитків (п. 2.3 Договору поруки).

Отже, на відповідача-2 не покладено обов'язку виконання обов'язку боржника за Договором переробки щодо вчинення передбачених ним дій (переробки сировини та постачання продукції переробки).

Крім того, виходячи з особистого характеру вчинення відповідачем-1 дій за Договором переробки, який не передбачає можливість покладення їх на іншу особу, суть зобов'язання за Договором переробки полягає в особистому виконанні його відповідачем-1.

Таким чином вимоги до фізичної особи-підприємця Чередник Дарини Дмитрівни необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові до фізичної особи-підприємця Чередник Дарини Дмитрівни відмовити повністю.

Позов до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» задовольнити повністю.

Зобов'язати Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» (69009, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, код 00203625) виконати умови договору переробки товарів № 141-КП від 11.10.2012 в частині виконання специфікації від 14.05.2014 № 13 та специфікації від 20.06.2014 № 15, відвантаживши протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили товариству з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ» (04074, м. Київ, вул. Лугова, 2 літера А, код 38358450) готову продукцію, а саме: метилкремнегель вагою 23,2 тонн, вартістю 540792,00 грн..

Стягнути з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (69009, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, код 00203625) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РУТЕСІЛ» (04074, м. Київ, вул. Лугова, 2 літера А, код 38358450) 10815,84 грн. судового збору.

Рішення підписано 30.07.2015.

Суддя С. А. Ковтун