Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

« 04» серпня 2015 року справа № 927/749/13

Скаржник (боржник): Приватний підприємець ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

Стягувач: Квартирно - експлуатаційний відділ м. Чернігів,

14007, м. Чернігів, вул. Любченка, 19

Орган, дії якого оскаржуються: Відділ державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції,

17502, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Пушкіна, 73

Скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції

по справі № 927/749/13

За позовом: Заступника Чернігівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави, 14030, м. Чернігів, вул. Шевченка, 57

В особі: Квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернігів,

14007, м. Чернігів, вул. Любченко, 19

До відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

Предмет спору: про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Мурашко І.Г.

Представники сторін:

від скаржника (боржника): не з'явився

від стягувача: не з'явився

від відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції: не з'явився

від прокуратури: Подосінов П.А. посвідчення № 030740 від 12.12.2014 р., прокурор військової прокуратури Чернігівського гарнізону

Боржником приватним підприємцем ОСОБА_2 подано скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, згідно якої скаржник просить визнати недійсною постанову ВП № 43529043 від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Відділу; визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції щодо проведення 31.03.2015 р. опису й арешту майна , яке знаходилось в нежитловому приміщенні № АДРЕСА_2; визнати недійсним акт опису й арешту майна від 31.03.2015 по ВП № 43529043 (з додатками), складений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції

Подану скаргу боржник обґрунтовує тим, що в ході проведення дій з примусового виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13 в межах виконавчого провадження № 43529043, державним виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також вимоги Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказам МЮУ від 15.12.1999 р.

До поданої скарги боржником додано клопотання про поновлення строку на оскарження, згідно якого останній просить поновити пропущений строк для подання скарги на дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції на підставі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України. Заявлене клопотання скаржник обґрунтовує тим, що при першому звернені до суду подана скарга була залишена без розгляду ухвалою суду від 27.04.2015 р., у зв'язку з чим ним було пропущено строк на оскарження дій (бездіяльності) органів ДВС, що встановлений ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 204-205, т. 2).

Стягувач письмовим поясненням та повноважний представник у судовому засіданні проти поданої скарги заперечив в повному обсязі, посилаючись на те, що обставини, на які вказує скаржник не відповідають дійсності, а вимоги скаржника є безпідставними. Стягувач зазначив, що наказ господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, виданий на виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 03.09.2013 р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 р. по справі № 927/749/13, був виконаний органами ДВС в примусовому порядку у повній відповідності до чинного законодавства України (а.с.118-121, т. 3).

Від Відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції надійшло письмове заперечення на подану скаргу, згідно якого останній зазначив, що дії відділу ДВС Прилуцького МРУЮ з виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13 є правомірними, вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та чинної на той час Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 р. за № 512/5. Відділ ДВС Прилуцького МРУЮ у письмовому запереченні та повноважний представник у судовому засіданні 22.06.2015 р. вказав на те, що 31.03.2015 р. при проведенні виконавчих дій державним виконавцем, наказ від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13 виконано фактично, а саме нежитлове приміщення № АДРЕСА_2, загальною площею 313,56 кв.м., передано у користування стягувачу, про що складено відповідний акт від 31.03.2015 р. Крім того, 31.03.2015 р. державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького МРУЮ було проведено опис та арешт майна боржника, про що складено відповідний акт, з метою подальшої реалізації описаного майна в рахунок погашення боргів боржника, щодо якого на виконанні у відділі ДВС Прилуцького МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження ВП № 41893490 від 05.02.2014 р. та в якому об'єднано вісім майнових виконавчих проваджень № 41613162, № 41735007, № 42274091, № 42932438, № 42932615, № 43877708, № 43877910, № 46594424, про стягнення з боржника ОСОБА_2 коштів на загальну суму 61008,90 грн., а по даній справі в частині судового збору (ВП № 42932615) (а.с. 31-38, т. 3).

Стягувач, боржник, відділ державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у судове засідання 04.08.2015 р. не з'явились, уповноважених представників не направили, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи (а.с.165-167, 169 т. 3).

Від стягувача на адресу суду надійшло письмове клопотання № 1832 від 03.08.2015 р. про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки повноважного представника (а.с.177, т. 3). Від боржника на електронну адресу суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю явки представника, оскільки останній приймає участь в іншому судовому засіданні (а.с.175-176, т. 3). Доказів на підтвердження викладених обставин сторонами до суду не надано.

Враховуючи те, що сторонами належними доказами не підтверджено неможливість явки повноважних представників у судове засідання 04.08.2015 р., а також те, що строк розгляду справи вже був продовжений на 15 днів ухвалою суду від 22.06.2015 р., та є таким що спливає 11.08.2015р., що ставить під сумнів можливість своєчасного повідомлення судом сторін про дату, час та місце наступного судового засідання без порушення визначеного законом строку розгляду скарги, суд заявлені клопотання сторін про відкладення розгляду справи відхилив.

Матеріали виконавчого провадження № 43529043 ( оригінали) оглянуті судом в судовому засіданні 22.06.2015 р. Матеріали зведеного виконавчого провадження № 41893490 ( оригінали) оглянуті судом в судовому засіданні 04.08.2015 р.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

В с т а н о в и в:

03.09.2013 р. Господарським судом Чернігівської області було винесено рішення по справі № 927/749/13, яким позовні вимоги заступника Чернігівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернігів до Приватного підприємця ОСОБА_2 задоволено повністю. Суд виніс рішення про витребування від Приватного підприємця ОСОБА_2 та повернення у користування Квартирно-експлуатаційному відділу м. Чернігів орендоване нерухоме майно - нежитлове приміщення № АДРЕСА_2 (а.с. 144-149, т. 1). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 року рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2013 року по справі № 927/749/13 залишено без змін (а.с. 191-197, т. 1).

11 лютого 2014 року Господарським судом Чернігівської області було видано накази по справі (а.с. 202-203, т. 1).

02.06.2014 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції винесено постанову ВП № 43529043 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду, а саме сім днів з моменту винесення зазначеної постанови (а.с. 157, т. 2). Копія постанови від 02.06.2014 р. № 43529043 про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 18.06.2014р., про що є його письмове свідчення ( а.с.47 т.3/3). Однак боржник до 02.04.2015р. у добровільному порядку наказ господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13 так і не виконав, нерухоме майно - нежитлове приміщення № АДРЕСА_2, - у користування стягувача Квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернігів добровільно не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Пунктами 4,5 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати,передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

19 березня 2015 р. Відділом Державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції на адресу боржника приватного підприємця ОСОБА_2 направлено лист від 17.03.2015 р. за № 0340/1912, згідно якого останнього повідомлено, що 31.03.2015 р. об 11 год. 00 хв. державним виконавцем буде проведено примусове входження до нежитлового приміщення № АДРЕСА_2, із залученням працівників органів внутрішніх справ, з метою проведення виконання рішення суду (а.с. 181-183, т. 2). Зазначене підтверджується витягом з офіційного сайту «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua) (а.с. 179. т. 3).

31 березня 2015 р. державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції Ромашко О.О., за участю представника стягувача Голован О.Г., старшого лейтенанта міліції Олексеенко С.В., старшого сержанта міліції Скрипченко Б.В. та представника боржника ОСОБА_8, у присутності понятих ОСОБА_9 (АДРЕСА_3), ОСОБА_10 (АДРЕСА_4), складено акт про фактичне виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. № 927/749/13, а саме про передачу нежитлового приміщення № АДРЕСА_2 у користування стягувачу КЕВ, загальною площею 313,56 кв. м. (а.с. 168, т. 2).

У зв'язку з чим, 02 квітня 2015 р. державним виконавцем Відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції Ромашко О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 43529043 у зв»язку із повним фактичним виконанням рішення суду згідно наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, оригінал виконавчого документу повернуто на адресу суду (135-138, т. 2).

Разом з тим, на час проведення виконавчих дій по виконанню рішення суду по даній справі (немайнове виконавче провадження), на виконанні у відділі ДВС Прилуцького МРУЮ вже перебувало зведене виконавче провадження ВП № 41893490 від 05.02.2014 р., в якому об'єднано вісім майнових виконавчих проваджень № 41613162, № 41735007, № 42274091, № 42932438, № 42932615, № 43877708, № 43877910, № 46594424, про стягнення з боржника ОСОБА_2 коштів на загальну суму 61008,90 грн.

Як заявлено представником ДВС в судовому засіданні, враховуючи вищезазначене,разом із діями пов'язаними з виконанням наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Ромашко О.О., у присутності представника стягувача КЕВ м. Чернігів Голован О.Г., старшого лейтенанта міліції Прилуцького МВ УМВС Олексенко С.В., старшого сержанта міліції Прилуцького МВ УМВС Скрипченко Б.В., представника боржника ОСОБА_8, проведено виконавчі дії щодо опису майна боржника, з накладенням на нього арешту, про що складено відповідний акт опису та арешту майна від 31.03.2015 р. (а.с. 161-166, т. 2). Представник боржника ОСОБА_8, за участю якої складено зазначений вище акт, від його підписання відмовилась у присутності понятих ОСОБА_9 (АДРЕСА_3), ОСОБА_10 (АДРЕСА_4), про що зазначено в самому акті. Вказаний акт було зачитано вголос, зауваження наявні у представника боржника висловлені в усному порядку. На описане майно накладено арешт. (а.с. 165-166, т. 2). На арештоване майно встановлено обмеження права користування: заборона відчуження. Описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 (сторож групи сторожової охорони № 3 стягувача).

31.03.2015 р. начальником відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції Ярошевич І.О., було винесено відповідну постанову про приєднання вищезазначеного акту опису й арешту майна до зведеного виконавчого провадження № 41893490, в якому об'єднано вісім майнових виконавчих проваджень , у т.ч по даній справі стягнення судового збору, для подальшої реалізації описаного майна в рахунок погашення боргів за вищевказаним зведеним виконавчим провадженням (а.с. 174, т. 3 ).

В обґрунтування поданої скарги в частині вимог про визнання недійсною постанови державного виконавця ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження № 43529043, скаржник посилається на те, що він у добровільному порядку намагався виконати наказ господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, та повернути у користування стягувача витребуване орендоване нерухоме майно, дотримуючись положень договору оренди від 12.06.2002 р., зокрема п.п. 2.5, 2.6, та приписів ст. 27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Так, скаржник зазначив, що з метою забезпечення добровільного виконання рішення суду на початку червня 2014 р. до орендованого приміщення приїздила комісія від стягувача, що провела інвентаризацію приміщення, та склала відповідні акти. Боржник пояснив, що складені акти приймання - передачі орендованого приміщення ним були підписані та направлені рекомендованим листом № 201-а від 06.06.2014 р. на адресу стягувача КЕВ м. Чернігів, про те до цього часу вказані документи з підписом стягувача на адресу скаржника не повернулись. Таким чином, скаржник вважає, що орендоване нерухоме майно не було своєчасно повернуто стягувачу не з його вини, оскільки стягувач ухилявся від його прийняття, та не забезпечив своєчасне документальне оформлення приймання - передачі приміщень. На підтвердження викладених обставин, останнім надано супровідний лист № 201-а від 06.06.2014 р. з описом вкладення та доказами направлення (а.с. 169-170, т.2/3). Скаржник зазначив, що про проведенні ним дії щодо добровільного виконання наказу від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, органи державної виконавчої служби були ним повідомлені.

Стягувач у судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив, зазначивши що підписаного боржником акту приймання - передачі орендованого нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення № АДРЕСА_2 від боржника не отримував, саме тому був вимушений наполягати на примусовому виконанні рішення суду органами ДВС.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на сторони покладений обов'язок доведення тих фактів та обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Боржником не надано до суду належні докази на підтвердження виконання ним у добровільному порядку наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13. Так, лист від 06.06.2014 р. за № 201-а з описом вкладення та доказами направлення (а.с.169-170, т. 2) не підтверджує факт добровільного виконання наказу від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13. Крім того, виходячи із змісту вказаного листа, суд доходить висновку, що він свідчить ні про намагання добровільного виконання рішення суду про повернення орендованого майна законному власнику ( користувачу), а про намагання укласти новий договір оренди спірного приміщення.

Також, в обґрунтування вищевказаних вимог боржник посилається на те, що відділом ДВС Прилуцького МРУЮ порушено норми Закону України «Про виконавче провадження» та положення не чинної на той час Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом МЮУ від 15.12.1999 р. за № 74/5, зокрема п.п. 5.9.2, 5.9.3, 1.7.2, 1.7.3, 1.7.4. Скаржник наголосив на тому, що при складанні акту від 31.03.2015 р. про фактичне виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. державним виконавцем проігноровано вимоги чинного законодавства щодо порядку повернення орендованого майна державної форми власності та вимоги щодо належного оформлення приймання - передачі такого майна (зокрема, щодо складання акту оцінки майна та двостороннього акту приймання передачі). Такі недоліки в подальшому, на думку боржника, можуть призвести до позбавлення його можливості звернутись до стягувача (орендодавця) з вимогою про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень, зроблених ним під час оренди приміщення, та створюють загрозу втрати ним поліпшень, які можливо безперешкодно відокремити від нерухомого майна.

Також, скаржник посилається на те, що при складанні акта від 31.03.2015 р. про фактичне виконання судового наказу від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13 та повернення нежитлового приміщення № АДРЕСА_2, площею 313,56 кв.м. у користування стягувача КЕВ м. Чернігів, державним виконавцем безпідставно були проведені дії з опису та арешту майна, що знаходилось у вказаному приміщенні, оскільки виходячи із змісту виконавчого документу від 11.02.2014 р. предметом примусового виконання було витребування у боржника та повернення в користування стягувачеві орендованого нерухомого майна, про повернення будь-яких інших предметів у виконавчому документі не йшлося. Крім того, державним виконавцем в складеному ним акті було неповністю перелічено майно, що знаходилось в приміщенні (зокрема, не вказано особистих речей боржника, одягу, посуду, електроприладів, продуктів харчування), а описаним речам надано не повну характеристику, що позбавить можливості їх ідентифікації в майбутньому. Також, скаржник зазначив, що державним виконавцем не дотримано вимог щодо форми складання такого акта, зокрема, Інструкція про проведення виконавчих дій від 15.12.1999 р. передбачає використання спеціальних бланків, які в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Доводи скаржника щодо порушення державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького МРУЮ п.п. 5.9.2, 5.9.3, 1.7.2, 1.7.3, 1.7.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МЮУ від 15.12.1999 р. за № 74/5, судом до уваги не приймаються, оскільки даний підзаконний акт втратив чинність з прийняттям Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5, яка була чинною на момент проведення виконавчих дій з виконання наказу від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13. Інструкція з організації примусового виконання рішення не передбачає використання спеціальних бланків при проведенні державним виконавцем дій з примусового виконання рішення, на відсутність яких посилався скаржник.

Доводи боржника щодо ігнорування державним виконавцем вимог чинного законодавства щодо порядку повернення орендованого майна державної форми власності та щодо належного оформлення приймання - передачі такого майна (зокрема, складання акту оцінки майна та двостороннього акту приймання передачі), а також недотримання ДВС положення ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» (ст. 27), є безпідставними

Так, Закон України «Про оренду державного та комунального майна» регулює договірні правовідносини між сторонами (орендодавцем та орендарем), та не поширюють свою дію на правовідносини, що склались між сторонами виконавчого провадження при примусовому виконанні судового рішення. Судом встановлено, що боржник станом на 31.03.2015 р. судовий наказ від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13 у добровільному порядку не виконав, нерухоме майно - нежитлове приміщення № АДРЕСА_2, - у користування стягувача Квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернігів не повернув. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 р. № 606-ХІV). Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5. Згідно п. 4.2.8 чинної Інструкції про організацію примусового виконання рішення від 02.04.2012 р. факт передачі майна може засвідчуватися актом державного виконавця або актом приймання-передавання майна.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції за участю представника стягувача, міліції та представника боржника ОСОБА_8, у присутності понятих було фактично виконано наказ господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. № 927/749/13, а саме, передано стягувану нежитлове приміщення № АДРЕСА_2 у користування стягувачу КЕВ, загальною площею 313,56 кв. м., про що складено відповідний акт (а.с. 168, т. 2). Стягувач в письмовому поясненні та повноважний представник в судовому засіданні 09.06.2015 р. підтвердив, що наказ господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, виданий на виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 03.09.2013 р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2013 р. по справі № 927/749/13, виконаний органами ДВС в примусовому порядку в повному обсязі (а.с. 118-121, т. 3).

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Згідно ч. 3 ст. 49 вказаного Закону про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького МРУЮ цілком правомірно винесено постанову від 02.04.2015 р. ВП № 43529043 про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Судом встановлено, що опис й арешт майна, про що державним виконавцем складено акт опису та арешту майна від 31.03.2015 р., проведений ним в межах зведеного виконавчого провадження № ВП 41893490, в якому об'єднано майнові виконавчі провадження № 41613162, № 41735007, № 42274091, № 42932438, № 42932615, № 43877708, № 43877910, № 46594424.

За приписами ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 02.03.2015 р., чинна на момент проведення виконавчих дій) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (ч. 5). Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ч. 6).

Однак, при вирішенні скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо проведення 31.03.2015 р. опису й арешту майна, яке знаходилось в спірному приміщенні та визнання недійсним акту опису й арешту майна від 31.03.2015 (з додатками), складеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Ромашко О.О. суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За приписами ч. 1 ст. 53 ГПКУ за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи із змісту п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів» (із змінами та доповненнями) скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду.

До поданої скарги боржником додано клопотання про поновлення строку на оскарження, згідно якого останній просить поновити пропущений строк для подання скарги на дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції на підставі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України. Заявлене клопотання скаржник обґрунтовує тим, що при першому звернені до суду подана скарга була залишена без розгляду ухвалою суду від 27.04.2015 р., у зв'язку з чим ним було пропущено строк на оскарження дій (бездіяльності) органів ДВС, що встановлений ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 204-205, т. 2).

Твердження боржника про те, що ним порушено строки на оскарження дій державної виконавчої служби, у зв'язку з залишенням судом без розгляду поданої скарги боржника при першому звернені (20.04.2015 р.), спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що дії державного виконавця з опису та арешту майна боржника, що знаходилось в нежитловому приміщенні № АДРЕСА_2, були проведені за участю представника боржника ОСОБА_8, яка від підписання акту від 31.03.2015 р. відмовилась у присутності понятих, про що зазначено в самому акті. Вищезазначені обставини боржником не спростовуються. Акт опису та арешту майна зачитано вголос у присутності представника боржника, зауваження представника боржника висловлені в усному порядку, письмово написати зауваження представник боржника відмовилась, про що зазначено в самому акті.

Враховуючи вищевикладене, боржнику було відомо про проведення виконавчих дій з опису та арешту майна, за результатами яких складено акт опису й арешту майна від 31.03.2015 р., із змістом якого представник боржника була ознайомлена в момент їх вчинення, тобто станом на 31.03.2015 р.

Таким чином, на дату першого звернення до суду (20.04.2015 р.) із скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, десятиденний строк на оскарження дій ДВС, встановлений ч. 1 ст. 121-2 ГПКУ, щодо вимог про визнання неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції щодо проведення 31.03.2015 р. по ВП № 43529043 опису й арешту майна в спірному приміщенні та вимог про визнання недійсним акту опису й арешту майна від 31.03.2015 боржником був пропущений. Інших поважних причин пропуску строку на оскарження дій ДВС, окрім зазначених вище, боржником не наведено.

З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання боржника про відновлення пропущеного строку на оскарження дій державного виконавця щодо проведення 31.03.2015 р. опису й арешту майна та визнання недійсним акту опису й арешту майна від 31.03.2015 , як необґрунтоване належними доказами. Таким чином, суд дійшов висновку про залишення без розгляду скарги боржника в цій частині скарги.

Клопотання скаржника про відновлення строку оскарження дій ДВС в частині визнання недійсною постанову ВП № 43529043 від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, задоволенню не підлягає, оскільки, виходячи із змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України відновлення встановленого процесуального строку може бути здійснено за умови йогопропуску стороною. З матеріалів справи вбачається, що скаржник своєчасно звернувся до суду (20.04.2015 р.) із скаргою на дії відділу Прилуцького МРУЮ в частині вимог про визнання недійсною постанови ВП № 43529043 від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, оскільки про винесення державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького МРУЮ вищевказаної постанови останній дізнався лише 09.04.2015 р. (дата отримання боржником постанови від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження). Таким чином, строк на оскарження дій ДВС в частині визнання недійсною постанови ВП № 43529043 від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції, скаржником не пропущений, а тому в цій частині вимог подана скарга розглянута по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника стягувача, боржника, державного виконавця Відділу ДВС Прилуцького МРУЮ, судом встановлено, що постанова ВП № 43529043 від 02.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, винесена державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького МРУЮ правомірно, з урахуванням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з повним фактичним виконанням наказу господарського суду Чернігівської області від 11.02.2014 р. по справі № 927/749/13, а саме, поверненням у користування КЕВ м. Чернігів орендованого нерухомого майна - нежитлового приміщення № АДРЕСА_2, а тому подана скарга в частині вищевказаних вимог є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду скаргу боржника Приватного підприємця ОСОБА_2 в частині вимог щодо визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції щодо проведення 31.03.2015 р. опису й арешту майна, яке знаходилось в нежитловому приміщенні № АДРЕСА_2 та вимог щодо визнання недійсним акту опису й арешту майна від 31.03.2015 по ВП № 43529043 (з додатками), складеного державним виконавцем

2. В іншій частині скарги відмовити.

Суддя Мурашко І.Г.