РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2015Справа №910/5146/15-г
За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

До Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України"

Про стягнення 34 900,00 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Рагуліна О.В. - представник

Суть спору:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" про стягнення 34 900, 00 грн.

Ухвалою суду від 06.03.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/5146/15-г та призначено розгляд справи на 08.04.2015.

07.04.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 08.04.2014 представник позивача не з'явився.

В судове засідання 08.04.2014 представник відповідача з?явився, надав усні пояснення стосовно суті спору.

Ухвалою від 08.04.2015 розгляд справи відкладено на 22.05.2015.

18.05.2015 відділом діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.05.2015 відкладено розгляд справи на 03.07.2015.

В судове засідання 03.07.2015 представник позивача не зявився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 03.07.2015 представник відповідача зявився, надав суду відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечив проти задоволення позовних вимог

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 03.07.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач відповідно до позовної заяви зазначає, що у травні 2014 року зі станції Хлібодарівка Донецької залізниці по залізничній накладній № 53125282 у вагонах № 54158464, № 66020967, № 60161528, № 64477250 та № 55397921 на станцію Придача Південно-Східної залізниці було відправлено вантаж «щебень для балластировки железнодорожного пути», відправником якого є Хлібодарівське кар'єроуправління.

04.05.2014 року на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці було проведено контрольне зважування вагонів № 54158464, № 66020967, № 60161528, № 64477250 та № 55397921. При контрольному зважуванні було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній у графі „маса вантажу в кг, визначена відправником" не відповідає фактичній масі вантажу. А саме:

Номер накладноїНомер вагонуМаса нетто по накладнійМаса нетто при перевірціРізницяВантажо-підйомність вагонуЗ них понад вантажопідйомність вагону
0 кг71250 кг2250 кг69500 кг1750 кг
0 кг73150 кг4150 кг69 000 кг4150 кг
0 кг71250 кг2250 кг69500 кг1750 кг
0 кг72300 кг3300 кг69500 кг2800 кг
0 кг72300 кг3300 кг69500 кг2800 кг
В процесі переважування на 150-тонних вагонних вагах ст. Павлоград-1. було виявлено різницю в масі в зв'язку з вищезазначеним, у відповідності з ч. 4 § 2 ст. 12 та п. 2 ч. 1 § 1 ст. 18 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення(СМГС), було складено комерційний акт серія А 049241/9 від 04.05.2014 року.

Позивач зазначив що усі виявлені надлишки вантажу із вагонів № 54158464 (2250кг), № 66020967 (4150кг), № 60161528 (2250кг), № 64477250 (3300кг) та № 55397921 (3300кг) було відвантажено та забрано самовивозом представником Хлібодарівського кар'єроуправління за межі станції Павлоград-1, що підтверджується розпискою.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з § 1 ст. 7 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС), яка діє з 1 листопада 1951 року, договір перевезення оформлюється накладною єдиного зразка. Одночасно з пред'явленням вантажу до перевезення відправник для кожної відправки повинен надати станції відправлення правильно заповнену та підписану накладну. Накладна повинна бути заповнена в строгій відповідності з Поясненням по заповненню накладної СМГС(Додаток 12.5).

Відповідно до § 5 ст. 7 СМГС, данні, що вносяться до накладної, повинні бути написані розбірливо чорнилами, шариковою ручкою, на друкарській машинці, комп'ютері, виконані типографським способом або нанесені штемпелем. Всі відомості в накладну повинні бути внесені відправником або залізницею у відповідні графи.

§ 11 ст. 7 СМГС передбачає, що маса вантажу, а також спосіб її визначення зазначається в накладній у відповідності з внутрішніми правилами, що діють на залізниці відправлення.

§ 6 ст. 9 СМГС передбачає, що вагони можуть бути завантажені до максимальної вантажопідйомності з урахуванням допустимого навантаження від осі вагону на колію у відповідності до § 3 ст. 8. Завантаження вагону понад максимальну вантажопідйомність є перевантаженням. § 7 даної статті зазначає, що визначення маси та кількості місць здійснюється у відповідності з внутрішніми правилами, що діють на залізниці відправлення.

Згідно з § 1 ст. 12 СМГС, відправник несе відповідальність за правильність даних та заяв, зазначених ним в накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного або неповного зазначення цих даних та заяв, а також від того, що вони внесені в невідповідну графу накладної.

Ч. 1 § 2 ст. 12 СМГС передбачає, що залізниця має право перевірити правильність даних та заяв, зазначених відправником в накладній. В ч. 4 § 2 зазначено, що якщо в результаті перевірки вантажу, що була здійснена під час прямування або на станції призначення, було з'ясовано, що дані, зазначені в накладній відправником не відповідають дійсності, то станція, що здійснила перевірку, повинна про це скласти комерційний акт у відповідності до ст. 18 та зробити відмітку про акт в накладній в графі „Комерційний акт".

Позивач в позовній заяві зазначив що надлишок вантажу із вагонів № 54158464 (2250 кг), № 66020967 (4150 кг), № 60161528 (2250 кг), № 64477250 (3300 кг) та № 55397921 (3300 кг) було відвантажено та забрано самовивозом представником Хлібодарівського кар'єроуправління за межі станції Павлоград-1, що підтверджується розпискою та підтверджує визнання авдповідачем перевантаження вагонів понад вантажопідйомність.

Відносно документу на який посилається позивач як на розписку про отримання відвантаження надлишків вантажу суд не може дійти достовірного висновку, коли саме надано документ оскільки в ньому не зазначено ні дати ні вихідного номеру.

Крім того суд зазначає наступне , щозгідно п.1.1 Інструкції з діловодства в Державній адміністрації залізничного транспорту України затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 07.11.2012 № 400- Ц (далі - Інструкція) встановлює єдині вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в Укрзалізниці відповідно до Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (далі - Типова інструкція), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1242. Інструкція встановлює загальні вимоги до діловодних процесів: складання, опрацювання, реєстрації, обліку, контролю за виконанням документів, користування ними, а також підготовки та передавання документів на зберігання до сектору архіву управління документального забезпечення Головного управління справами (далі - архів) згідно з чинним законодавством.

Пунктом 3.9 Інструкції передбачено, що документи створені в Укрзалізниці, повинні мати стабільний склад реквізитів, порядок їх розташування та оформлення відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003.

Під час підготовки й оформлення документів можуть застосуватися, окрім обов'язкових, інші реквізити, якщо це відповідає призначенню документа або способу його опрацювання.

Згідно п.3.16 Інструкції назва виду документа зазначається на загальному бланку друкованим чи машинописним способом і повинна відповідати назвам, передбаченим Державним класифікатором управлінських документів, та змісту управлінської діяльності.

Пунктом 3.17 Інструкції передбачено, що датою документа є відповідно дата його підписання, затвердження, прийняття, погодження або видання. Дата документа зазначається арабськими цифрами в один рядок у такій послідовності: число, місяць, рік. Дата оформляється цифровим або словесно-цифровим способом.

Відповідно п.3.18 Інструкції документ повинен містити реєстраційний індекс, який є умовним позначенням, наданого документу під час його реєстрації, яке фіксує місце його складання, виконання та зберігання.

Араховуючи вище зазначене суд не може дійти достовірного висновку що відповідачем було підтверджено фатк перевантаження вагонів.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко