ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"27" липня 2015 р. Справа № 911/3207/15

Суддя В.М. Антонова розглянувши позовну заяву і подані до неї документи

за позовом Малого приватного підприємства виробничо-будівельного об'єднання «Азбест»

до ТОВ «Веста - плюс»

про вчинення певних дій

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 6 від 21.07.2015 (вх. №3324/15 від 24.07.2015) Малого приватного підприємства виробничо-будівельного об'єднання «Азбест» (далі-позивач) до ТОВ «Веста - плюс» (далі-відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно та усунення перешкод при розпорядженні власністю, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Як вбачається з позовної заяви, її підписано Г.Є. Красновим, без зазначення посадового становища особи, яка її підписала.

Пунктом 5.23 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 N 55 передбачено, що: "Підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу (-ів) і прізвища. Реквізит розміщують під текстом документа або під відміткою про наявність додатків. У разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов'язки, або її заступник. У цьому випадку обов'язково зазначають посаду і прізвище особи, яка підписала документ.

Згідно до п. 1. ч.1 ст. 63 ГПК суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містить зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Зміст позовних вимог включає предмет і підстави позову. Якщо в одній позовній заяві об'єднано кілька позовних вимог, слід викласти зміст кожної позовної вимоги.

Згідно абз. 3 п.3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 21 ГПК сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

У позовній заяві №6 від 21.07.2015 зазначено позивачем Мале приватне підприємство виробничо-будівельне обєднання «Азбест», відповідачем ТОВ «Веста-плюс» та міститься 10 позовних вимог, із змісту яких неможливо встановити хто саме, на думку позивача, порушив його права та охоронювані законом інтереси.

Так, у п. 3 прохальної частини позовної заяви, позивач просить відмінити рішення двадцять першої сесії шостого скликання від 09.07.2013 року м. Узин (імовірно Узинської міської ради) про передачу земельної ділянки належна МП ВБО «Азбест» фірми «Веста - плюс» як незаконне рішення.

При цьому, Узинська міська рада в якості відповідача у позовній заяві не зазначена.

Так, у п. 5 та п. 11 прохальної частини позовної заяви позивач просить зобов'язати міську раду присвоїти поштову адресу, однак Узинська міська рада в якості відповідача у позовній заяві не зазначена.

Отже, позовна заява не містить позовних вимог до Узинської міської ради.

Також у позовній заяві взагалі відсутнє нормативно-правове обґрунтування позовної вимоги про зобов'язання присвоїти поштову адресу та визнання кіоску нерухомістю (п. 11 прохальної частини позовної заяви).

Крім того, суд звертає увагу, що в якості позивача зазначено Мале приватне підприємство виробничо-будівельне обєднання «Азбест», проте зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати право власності за собою фізичною особою Красновим Г.Є. (п. 5 прохальної частини позовної заяви).

Із змісту інших позовних вимог неможливо встановити на користь кого просить винести рішення позивач - на користь юридичної особи, зазначеної в якості позивача, чи фізичної особи Краснова Г.Є.

Таким чином, при наступному зверненні позивачу слід більш чітко сформулювати кожну заявлену позовну вимогу, та зазначити хто саме, на думку позивача, порушив його права та інтереси, та на чию користь позивач просить винести рішення по кожній із позовних вимог.

Суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду відповідно до п. 3 ч.1 ст.63 ГПК, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Позивач зобов'язаний надіслати сторонам копії документів, доданих до позовної заяви, незалежно від того, що ці документи у сторін є.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів повинні надсилатися до подання позовної заяви до суду, виходячи з того, що відповідно до ст. 57 ГПК до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів надсилаються листом з описом вкладення поштою, зокрема, кур'єрською або вручаються нарочним під розписку.

Якщо копії позову надсилають поштою, документом, який підтверджує надіслання, є квитанція поштового відправлення або фінансовий чек поштового відділення.

Доказом надіслання копії позовної заяви може бути також документ, що видається кур'єрськими службами доставки, а також відмітка про вручення нарочним. Якщо копія позовної заяви вручається нарочним, відмітка про вручення повинна містити відомості, які дають можливість пересвідчитися, що документ отриманий відповідачем (відомості про посадову особу чи працівника відповідача, який поставив підпис про отримання копії).

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. Отже, належним доказом є оригінал розрахункового документу. Підтвердженням направлення певних документів є бланк опису вкладення до цінного листа. На примірнику бланку опису поштового відправлення з оголошеною цінністю зазначається номер поштового відправлення та поштова адреса адресата.

У додатках до позовної заяви міститься список №1, із відміткою зробленою від руки «отосланих відповідачу «Веста-плюс», однак на зазначеному описі відсутній відбиток печатки поштового звязку та номер поштового відправлення. Крім того, серед переліку документів зазначених у списку 1 не міститься копія позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що вказаний опис не може бути доказом, що підтверджує надсилання копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів відповідачу.

Тому, суд дійшов висновку, що позивачем не подано доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.10, абзацу 1 п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем оплачено судовий збір тільки за частину майнових вимог, проте повністю неоплаченими залишились немайнові вимоги.

У п. 5 роз'яснення від 04.03.98 р. N 02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Арбітражного процесуального кодексу України"1228 Вищий господарський суд України дав такі вказівки. Платіжне доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява) оплачується державним митом. Платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Ксерокопії чи фотокопії платіжних документів не можуть бути доказом сплати державного мита.

Як встановлено судом, до позовної заяви додана копія квитанції № N087B56836 від 17.07.2015, в якій в призначенні платежу вказано «судовий збір за позовом Краснова Г.Є», в той час як позивач у позовній заяві зазначений як Мале приватне підприємство виробничо-будівельне обєднання «Азбест», а не Краснов Г.Є.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що копія квитанції № N087B56836 від 17.07.2015 не є належним доказом оплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 58 ГПК в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Усі вимоги, що об'єднуються в одній позовній заяві, повинні бути підвідомчі господарському суду. Не допускається об'єднання в одній позовній заяві позовних вимог, які підлягають розгляду в судах різної юрисдикції та в порядку різного судочинства.

Згідно пункту 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача, а також однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву, наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, які виникли з різних договорів або інших правочинів.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов висновку, що позивач допустив порушення правила об'єднання вимог.

Як вбачається з позовних матеріалів, в позовній заяві об'єднано 10 вимог, до одного відповідача, які виникли з різних підстав та являють собою різні способи захисту прав.

Крім того, деякі з позовних вимог адресовані особі (Узинській міській раді), яка взагалі відповідачем не зазначена.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви вказані наступні позовні вимоги:

п. 2. прошу, як власник майна, маю право вимагати, устраняти перешкоди в существованні мною право користування, розпоряджатися своїм майном. При розгляді мого позову загально позовну давність 3 роки не приміняти.

п. 3. Відмінити рішення двадцять першої сесії шостого скликання від 09.07.2013 року м. Узин про передачу земельної ділянки належна МП ВБО «Азбест» фірми «Веста - плюс» як незаконне рішення.

п. 4. Визнати незаконним право власності ТОВ «Веста- плюс» на будівлю №25а, вул.. Жовтнева, яка належала МП ВБО «Азбест» .

п. 5. Визнати за мною Красновим Герольдом Єлізаровичем право власності на будинок №25-а по вул.. Жовтнева в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області ,зобов'язав міську раду присвоїти поштову адресу на будівлю ЦМК вул.. Жовтнева ,25а.

п. 6. Зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні моєю власністю та привести мою власність у належний стан на момент оформлення мною договору куплі - продажу з врахуванням капітального ремонту.

п. 7. Повернути мені майно в натурі, земельну ділянку належної МП ВБО «Азбест».

п. 8. Мені нанесений майновий ущерб в результаті порушення моїх прав власності: лишився будівлі,яку незалежний експерт оцінив на 47804 (сорок сім тисяч вісімсот чотири) гривень, забрали земельну ділянку в центрі міста Узин, яку я оцінюю на 50000(п'ятдесят тисяч) гривень, лишився підприємства ЦМК по ремонту взуття,яке являється нерухомістю, яку я оцінюю на 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень. Витрати зв'язані з востановленням , я оцінюю в 50000(п'ятдесят тисяч) гривень.

п. 9. Зобов'язати фірму ТОВ «Веста - плюс» спричинений ущерб майну МП ВБО «Азбест», повернути в натурі, востановив майно в початковий стан. В разі неможливості стягнути з відповідача на мою користь вартість будівлі - 47804 грн. заплатити в грошовому виразі. Адвокацькі послуги -10000(десять тисяч) гривень. Послуги експерта по оцінці майна - 1200(одна тисяча двісті) гривень. Вартість земельної ділянки під будівлею -50000(п'ятдесят тисяч) гривень. Вартість підприємства ЦМК- 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень. Вартість роботи за виготовлення техпаспорта 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень.

п. 10. Стягнути з відповідача на мою користь моральну шкоду в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень.

п. 11. Визнати приватизований об'єкт кіоск по ремонту взуття нерухомістю і зобов'язати міську раду м. Узин присвоїти поштову адресу:вул.. Жовтнева 25а, м. Узин, Київської області.»

Судом встановлено, що заявлені позовні вимоги виникли з різних підстав, доведення цих вимог не пов'язано між собою однаковими доказами, крім того заявлені вимоги являють собою різні способи захисту, передбачені ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Так, зокрема, п. 2 прохальної частини позовної заяви з посиланням на ст. 391 ЦК містить вимогу про усунення перешкод у праві користування та розпоряджатися майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вимога власника про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном визнається як негаторний позов. Такі вимоги заявляються власником, якщо між ним та порушником його прав відсутні договірні відносини, тобто це речово-правовий засіб захисту. Вимоги усунути перешкоди не пов'язані з позбавленням права володіння.

П. 5 прохальної частини позовної заяви містить вимогу визнати право власності на будинок за Красновим Герольдом Єлізаровичем.

Відповідно до ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зазначена позовна вимога також являє собою негаторний позов.

Проте, у позовній заяві позивач зазначає, що він позбавлений права володіння та у п.7 прохальної частини позовної заяви просить повернути йому майно в натурі.

При цьому позов власника, що не володіє майном до особи не власника, що володіє майном є віндикаційним позовом та являє собою інший спосіб захисту.

Натомість вимоги викладені в п.8, 9, 10 прохальної частини позовної заяви є також іншим способом захисту прав та інтересів, а саме відшкодування збитків.

Крім того, окремі позовні вимоги заявлені не до зазначеного в позові відповідача та зі змісту яких неможливо встановити хто саме, на думку позивача, порушив його права та інтереси, зокрема: п.п. 2, 3, 4, 11.

Відповідно до п.5. ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Звертаємо увагу позивача, що при наступному зверненні до суду слід роз'єднати позовні вимоги, чітко сформулювати зміст та обґрунтування кожної з позовних вимог, зазначивши, хто на думку позивача порушив його права та інтереси, та на користь кого позивач просить винести рішення по кожній з позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, судом встановлено, що при оформленні позовної заяви №6 від 21.07.2015 позивачем порушено деякі вимоги до оформлення позовної заяви, передбачені ГПК, зокрема ч. 1, п. 4,5 ч. 2 ст. 54, ст. 56, п. 2, 3 ч. 1 ст. 57, ст. 58 ГПК.

Суддя, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, зобов'язаний повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо при її оформленні порушено деякі вимоги ст. ст. 54 - 58 ГПК.

Враховуючи встановлені судом недоліки позовної заяви №6 від 21.07.2015, суд повертає позовну заяву без розгляду з наступних підстав:

- позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (порушення вимог ч. 1 ст. 54 ГПК);

- у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми (порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 54 ГПК);

- не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК);

- порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору (порушення вимог ч. 1 ст. 58 ГПК);

- не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (порушення вимог ч. 1 ст. 56 ГПК);

У разі повернення позовної заяви разом із нею позивачу повертаються додані до неї матеріали.

Про повернення позовної заяви суд виносить ухвалу. В ухвалі про повернення позовної заяви, крім відомостей, передбачених ст. 86 ГПК, мають бути зазначені підстави повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя В.М. Антонова